Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/72/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року.суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Волошиної Н.С., захисника – адвоката Пільгуя О.М. в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 грудня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 2 листопада 2025 року о 01:10 годині в м. Долинській, вул. Дружби народів 32, керувала транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» та в закладі охорони здоров`я відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що матеріали справи не містять жодних доказів, що нею було вчинено будь-яке правопорушення, в тому числі порушення правил дорожнього руху, а тому у працівників поліції не було жодних підстав для зупинки транспортного засобу. Тому вона не була зобов`язана виконувати вимоги поліцейських, а всі зібрані та складені останніми процесуальні документи та докази не є належними та допустимими щодо доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений працівником поліції не по затвердженій інструкцією формі, а на паперовому чеку, який не містить всіх необхідних реквізитів, які зазначені в інструкції, тобто поліцейський формально віднісся до складання матеріалів про адміністративне правопорушення, а тому вказаний протокол оформлений з процесуальними порушеннями.
Крім того, вказує, що поліцейський повідомив їй, що якщо вона не згодна пройти огляд на стан сп`яніння на місці, то пропонує пройти такий огляд в медичному закладі. Вона погодилась пройти огляд на стан сп`яніння.
Зазначає, що працівник поліції пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не зазначає жодної з ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 Розділу І Інструкції.
Також, зазначає, що при складанні поліцейським протоколу свідки не залучались, як це передбачено ч.2 ст.266 КУпАП, п.6 Розділу II Інструкції № 1452/735, які б могли б підтвердити або спростувати наявність ознак алкогольного сп`яніння.
За вказаних обставин, у зв`язку з тим, що поліцейським на місці зупинки не висували вимогу, що саме з її ротової порожнини є запах алкоголю відповідно в неї не було обов`язку проходити медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я, а тому у даному випадку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівником поліції проведено з порушенням встановленої процедури огляду, що визначена Інструкцією №1452/735 та положеннями статті 266 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Пільгуя О.М., який підтримав апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500858 від 02.11.2025 року, ОСОБА_1 2 листопада 2025 року о 01:10 годині в м. Долинській, вул. Дружби народів 32, керувала транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» та в закладі охорони здоров`я відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду захисник зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнає.

Проте, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500858 від 02.11.2025 року, яким підтверджується, що саме 2 листопада 2025 року о 01:10 годині в м. Долинській, вул. Дружби народів 32, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції про відмову від проходження огляду (а.с. 5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 2 листопада 2025 року о 01:10 годині в м. Долинській, вул. Дружби народів 32, транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , його зупинка та потім ОСОБА_1 поліцейські повідомили причину зупинки, оскільки вона рухалась під час дії комендантської години, та вказали, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest та в медичному закладі на, що остання формою своєї поведінки ухилялась від відповіді, чим фактично відмовилась проходити огляд (а.с.7,8).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що зібрані докази по справі неналежні та недопустимі, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки досліджені судом першої інстанції докази є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, який встановлений судом першої інстанції та який знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Підстави для визнання зібраних по справі доказів неналежними та недопустимими відсутні.

Також, доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, є необґрунтованими та безпідставними оскільки вони не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, хоча ОСОБА_1 на вимогу поліцейського висловлює словесну згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але її пасивна поведінка (щодо слідування до медичного закладу на вимогу поліцейського) свідчить, що остання не бажає проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а отже фактично висловлює свою відмову від проходження такого огляду.
Також, відповідно до приписів ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. При цьому, огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Наведене вказує на те, що процедура проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в закладах охорони здоров`я обмежена часовими рамками, а отже не може бути перервана.
Так, з відеозапису вбачається, що в ході спілкування з поліцією ОСОБА_1 на неодноразову вимогу поліцейського щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я таку вимогу не виконала, а отже фактично відмовилась від проходження огляду.

Крім цього, доводи апеляційної скарги щодо не встановлених ознак алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими та безпідставними. Так, як спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції зафіксовано на відео та її стан був оцінений працівниками поліції безпосередньо. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено ознаки такого стану, що в цілому відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735. 
При цьому слід зазначити, що суд виходить із вимог п. 2.5. ПДР, за яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виконання такого обов`язку дозволило б з прийнятною точністю визначити стан водія ОСОБА_1 , однак остання в порушення зазначеного пункту правил, відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, а тому вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції допущено ряд грубих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні процедури огляду, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду грубих порушень під час складення протоколу та процедури огляду судом не встановлено. Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського з боку працівників поліції також порушень вимог чинного законодавства не встановлено та під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)