ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/491/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 , далі – Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування відмови у звільненні з військової служби, викладеної у листі від 13 грудня 2025 року №08/93236/25; зобов`язання задовольнити рапорт від 10 грудня 2025 року та звільнити з військової служби на підставі підпункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі – Закон №2232-ХІІ).
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 звернувся до безпосереднього начальника із рапортом про звільнення з військової служби на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ за сімейними обставинами (у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду). Листом від 13 грудня 2025 року №08/93236/25 відповідач повідомив про відмову у звільненні з військової служби, покликаючись на відсутність доказів наявності родинних зв`язків між позивачем та ОСОБА_2 та наявність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 
ОСОБА_1 таку відмову відповідача вважає необґрунтованою та протиправною, з огляду на те, що ОСОБА_2 (мати) є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, а можливість догляду за нею іншими членами родини відсутня: чоловік ( ОСОБА_3 ) помер у 2002 році; донька ( ОСОБА_4 ) сама є особою з інвалідністю III групи, інша донька ( ОСОБА_5 ) та син ( ОСОБА_6 ) є громадянами країн-агресорів (РФ та Білорусі), постійно проживають за кордоном. Додатково позивач зазначив, що ініціював судовий розгляд для встановлення юридичного факту родинних стосунків, щоб усунути технічну помилку (описку) у прізвищі. При цьому ТЦК та СП вже зафіксував цей факт у відповідному акті обстеження сімейних обставин.
Позивач, вважаючи, що йому безпідставно відмовлено у звільненні з військової служби, просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.58-63). В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ умовою звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за сімейними обставинами є необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю І чи II групи (у цьому разі позивач зазначив про необхідність догляду за матір`ю – особою з інвалідністю І групи), але якщо при цьому відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, а якщо такі члени сім`ї є, то вони самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Позивач, подаючи рапорт від 10 грудня 2025 року, не довів указаних обставин: за наданими документами постійного стороннього догляду потребує ОСОБА_2 , а відповідно до копії свідоцтва про народження батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; крім того, наявні інші члени сім`ї (рідні сестри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також рідний брат ОСОБА_9 ).
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.76).
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.8-9) та не є спірним.
10 грудня 2025 року молодший сержант ОСОБА_1 звернувся із рапортом про звільнення з військової служби на підставі пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду (а.с.11-12). До рапорту було долучено копії документів: військового квитка серії НОМЕР_3 ; посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.9); акта обстеження сімейного стану військовослужбовця від 21 листопада 2025 року (а.с.13-14); паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 (а.с.15-18); витягу з реєстру територіальної громади №2025/017787159 (а.с.19); свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.20); довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку/ осіб від 01 грудня 2025 року №287 (а.с.22); паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_2 (а.с.23-25), витягу з реєстру територіальної громади №2025/017787239 (а.с.26); витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО) №198/20/1089/В (а.с.27-28); копію висновку №628 (а.с.29); копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.31); свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.32); свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_7 (а.с.33); паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_4 (а.с.34-36), витягу з реєстру територіальної громади №2025/013883929 (а.с.37); довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №686508 (а.с.38); пенсійного посвідчення № НОМЕР_8 (а.с.39); виписки від 23 вересня 2025 року №45 (а.с.40); паспорта ОСОБА_6 (а.с.41); свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 (а.с.43); паспорта ОСОБА_5 (а.с.44-45); витягу з державного акта цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження прізвища №00009363190 (а.с.46-47); свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 (а.с.48). 
Листом від 13 грудня 2025 року №08/93236/25-Вн (а.с.10) відповідач повідомив ОСОБА_1 про розгляд рапорту та про відсутність підстав для його задоволення: відсутні докази наявності родинних зв`язків між заявником та ОСОБА_2 (прізвище осіб відрізняється у паспорті та у свідоцтві про народження); наявні інші особи, які можуть здійснювати постійний догляд (рідна сестра ОСОБА_7 у витягу ЕКОПФО вказана як “довірена особа”, є також рідний брат ОСОБА_9 та сестра ОСОБА_8 ).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон №2232-ХІІ.
Як установлено пунктами 2, 6 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009 (далі - Положення №1115/2009), громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі (далі - військова служба) в добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом. Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується службовим або спеціальним посвідченням. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Пунктом 270 Положення №1115/2009 визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби з підстав, передбачених частинами другою-шостою статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, здійснюється: начальниками органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних центрів, науково-дослідних установ, а також органів забезпечення, які мають право видання наказів по особовому складу, - усіх військовослужбовців, у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно, які проходять військову службу в цих органах Держприкордонслужби.
Пунктом 288 Положення №1115/2009 установлено, що у разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення. У разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення. Форма та порядок подання про звільнення військовослужбовців з військової служби та перелік документів, які додаються до нього у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього пункту, визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України.
Наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу. Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік (пункт 292 Положення №1115/2009).
Пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) (підпункт “г”).
За обставин цієї справи у рапорті від 10 грудня 2025 року (вх. №1.2/92312/25-Вн від 10 грудня 2025 року) ОСОБА_1 порушував питання звільнення його з військової служби за сімейними обставинами, а саме на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю I групи та потребує постійного стороннього догляду (а.с.11).
Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці під час дії воєнного стану звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
З наведеної норми слідує, що умовами для звільнення з військової служби на зазначеній підставі є одночасна наявність таких обставин: інвалідність І чи ІІ групи в одного із батьків військовослужбовця (чи батьків дружини/чоловіка); потреба здійснювати постійний догляд за такою особою; відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи (якщо такі наявні – вони мають самі потребувати постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи).
Здійснюючи аналіз наведеної норми Закону №2232-XII, Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2025 року у справі №380/16966/24 зазначив, що “відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи” означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж “юридичної наявності” інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які при цьому реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2122-IX (пункт 61).
Конкретний перелік документів, які необхідно надати військовослужбовцю Держприкордонслужби для звільнення з військової служби не визначений ані Положенням №1115/2009, ані статтею 26 Закону №2232-XII, втім визначені обставини, які мають бути підтверджені для звільнення.
Як слідує з листа від 13 грудня 2025 року №08/93236/25-Вн (а.с.10), підставами відмови відповідача у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби вказано відсутність доказів родинних зв`язків між заявником та ОСОБА_2 (прізвище осіб відрізняється у паспорті та у свідоцтві про народження); наявність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд.
Отже, цим підставам відмови належить надати оцінку при вирішенні спору.
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.20) вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 (а.с.31).
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб від 01 грудня 2025 року №287 (а.с.22) до складу сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входять ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_10 (дружина), ОСОБА_11 (дочка), ОСОБА_11 (дочка), ОСОБА_12 (син) та ОСОБА_2 (мати).
В матеріалах справи є витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №198/25/1089/В (рішення від 29 серпня 2025 року №198/25/1089/Р), за змістом якого ОСОБА_2 встановлено першу А групу інвалідності безстроково та вона потребує постійного стороннього догляду, про що також слідує з висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 02 вересня 2025 року (а.с.27-29).
Попри документальне підтвердження стану здоров`я та потреби у догляді ОСОБА_2 матір заявника відповідно до свідоцтва про народження - ОСОБА_2 .
Аргументи позивача про те, що комісія ТЦК та СП своїм актом обстеження сімейного стану військовослужбовця від 21 листопада 2025 року (а.с.13-14) зафіксувала юридичний факт родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд відхиляє, оскільки встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до виключної компетенції суду, а не органів військового управління.
Позивач до рапорту від 10 грудня 2025 року відповідне рішення суду, яке б підтверджувало наявність родинних зв`язків у встановлений законом спосіб, не долучив.
Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні Любешівського районного суду Волинської області перебуває справа №162/10/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення.
Таким чином, судове рішення про встановлення юридичного факту дозволить позивачу реалізувати своє право на повторне звернення з рапортом про звільнення з військової служби.
Оскільки позивачем не підтверджено наявність родинних зв`язків із особою, яка потребує догляду (зважаючи на розбіжності у прізвищах “ ОСОБА_13 ” та “ ОСОБА_13 ”), підстава для відмови у звільненні є самодостатньою. За відсутності доведеного статусу члена сім`ї, аналіз наявності інших родичів (сестер чи братів), які могли б здійснювати такий догляд, не спростовує правомірності відмови.
З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що на час розгляду рапорту від 10 грудня 2025 року у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_13 ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк