ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/283/26
Номер провадження 3/495/161/2026
27 лютого 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалова А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, 
за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

15.01.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №013722Е від 28.12.2025 року з доданими до них матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) з таким формулюванням: 28.12.2025 о 22 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від віпс «Крутоярівка (тип В) на відстані 400 метрів від лінії державного кордону на напрямку Руськоіванівка (Україна) – Каплани (Республіка Молдова) прикордонного знаку 0626 виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з гр. України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, в пішому порядку в групі осіб, чим порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про Державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ч. 1, 2ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».
Так, ч. 1, 2ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Частиною 3ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, а також, що відповідно до вказаного Указу Президента України в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначенихЗаконом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.
Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституціїі законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП підтверджується наступними письмовими доказами наявними в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ№ 013722Е від 28.12.2025 року, у якому викладено суть адміністративного правопорушення рапортами прикордонників, схемою правопорушення від 28.12.2025, поясненнями ОСОБА_1 , доданими до протоколу, де останній зазначив, що з групою осіб здійснили спробу перетину кордону поза пунктом пропуску з метою ухилення від мобілізації, вину визнає.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Санкція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Окрім цього, у відповідності до положеньтст. 40-1 КУпАП, слід також стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір у розмірі 665,6 грн.
Керуючись ст. ст.9, 204-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 204-1 ч.2 КУпАП. та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 665(шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова сможе бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Анна ТОПАЛОВА