ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/478/26 
провадження № 3/0285/430/26 
18 лютого 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов
від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України,
який проживає в АДРЕСА_1 , 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 13.01.2026 о 15:10 год в м Звягель по вул Герцена, 13 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку відмовився. 
Крім того, ОСОБА_1 , керуючи вказаним транспортним засобом у зазначений день, час та місці, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з електроопорою. При ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження.
Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 складено 2 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Розгляд справ по суті не розпочинався, а тому спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи.
В заяві до суду ОСОБА_1 просив розглянути справу без його участі, вину визнав, просив суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається ПДР, згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ПДР, дорожньо-транспортна пригода – це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. 
Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено один або кілька автомобілів, але не завдано шкоди здоров`ю людей. 
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп`яніння. 
У відповідності до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я. 
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі по тексту – Інструкція). Відповідно до п.п.3, 4 розділу І, п.12 розділу II Інструкції ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. 
Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам. 
Підставою для складання відносно  ОСОБА_1 працівником поліції протоколу за ст.124 КУпАП стало порушення ним вимог п.12.1 ПДР, згідно із яким на водіїв покладено обов`язок контролювати дорожню обстановку, особливості перевезення пасажирів, справність свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується:
даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №755101 та №755102 від 13.01.2026, які є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду;
розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом;
схемою місця ДТП від 13.01.2026 до протоколу ААД №755102;
даними рапорту від 13.01.2026 про опрацювання повідомлення зі служби 102, згідно з яким працівник поліції повідомив, що під час здійснення патрулювання виявлено водія ОСОБА_1 , який під час керування транспортним засобом здійснив наїзд на електроопору;
довідкою про адміністративне правопорушення, відповідно до якої у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія;
даними диску з відеозаписом з фіксацією на ньому відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
На відео зафіксовано, що під час складання протоколу ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь, а саме «випив чекушку», не заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в найближчому медичному закладі.
Під час складання протоколу ОСОБА_1 ознайомився з його змістом без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції (протокол оголошено працівником поліції). В подальшому ОСОБА_1 було відсторонено від керування в зв`язку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на що він погодився.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Як вбачається з матеріалів справи, працівник поліції мав усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ситуація, що мала місце на той момент, та певні ознаки і поведінка самого ОСОБА_1 , свідчили, що він може перебувати в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Порушень поліцейським принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання адміністративного протоколу встановлено не було.
Суд звертає увагу, що  ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за фактом порушення п.2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду, відтак його вина полягає у порушенні обов`язку пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Порушень поліцейським принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання адміністративних протоколів встановлено не було.
В підсилення своєї правової позиції, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже,   ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. 
Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення на транспорті, та його дії вірно кваліфіковані за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначених правопорушень. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. 
Адміністративні правопорушення, які вчинив   ОСОБА_1 за своїм характером мають велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з його ознаками, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення. 
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення беру до уваги характер вчинених правопорушень, які відносяться до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу   ОСОБА_1  та вважаю, що до нього слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції за найтяжче правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами, – що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження вчинення правопорушень або настання більш тяжких наслідків.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.
Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Справу №285/478/26 (провадження № 3/0285/430/26) про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП 
об`єднати зі справою №285/481/26 про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП,
присвоївши справі №285/478/26 (провадження № 3/0285/430/26).
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, 
та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя    О. О. Літвин