Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2026  	Справа №607/26311/25 Провадження №2-а/607/34/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді     Дуди О.О.
за участю секретаря судового засідання   Малицької І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Горобівський Іван Григорович, до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Горобівський І.Г. звернувся до суду із позовом до відповідача ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6300777 від 08.12.2025 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 08 грудня 2025 року, постановою серії ЕНА № 6300777 поліцейського Відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого сержанта поліції Андрухів Андрія Михайловича, Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. (надалі - «Постанова»). В оскаржуваній Постанові зазначено, що 08.12.2025 року о 01 год. 37 хв. ОСОБА_1 (Позивач), керував транспортним засобом OPEL ASTRА, державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування, чим порушив п. 2.1. а) Правил дорожнього руху. Постанова є необґрунтованою і незаконною, з огляду на наступне.
Відсутні будь-які докази зупинення поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Перебування особи біля автомобіля, або ж знаходження особи в автомобілі в якості пасажира, не дає співробітникам поліції підстав вважати, що особа керувала транспортним засобом.
На підставі чого поліцейський зробив висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є незрозумілим. Більше того сам автомобіль ОСОБА_1 не належить.
Не з`ясувавши, керував ОСОБА_1 транспортним засобом чи ні, а також не вирішивши питання кому належить транспортний засіб, поліцейський заявив вимогу щодо пред`явлення документів. Після отримання документів, почав складати постанову.
Згідно п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності не має значення, протягом якого часу особа керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
За відсутності доказів керування транспортним засобом, поліцейський не мав права складати постанову щодо ОСОБА_1 .
До Постанови не долучено докази вчинення адміністративного правопорушення. Відсутні будь-які докази на підтвердження порушення Позивачем правил дорожнього руху. Незрозуміло, на основі яких фактичних даних поліцейським встановлено наявність адміністративного правопорушення. Вказане свідчить про грубе порушення законодавства зі сторони Відповідача.
В графі «суть адміністративного правопорушення» серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, вимоги якого конкретного пункту нормативно- правового акту, яким встановлюються правила дорожнього руху, порушила особа, щодо якої винесено постанову. Так, в оскаржуваній Постанові, поліцейський зазначає, що Позивач порушив п.2.1.а) Правил дорожнього руху, яка встановлює обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобом відповідної категорії. Однак у випадку порушення п.2.1.а) Правил дорожнього руху настає відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому виносячи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУПАП поліцейськими вказано пункт Правил дорожнього руху, якого порушено не було та за порушення якого не передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Здійснивши посилання на невірний пункт нормативно-правового акта, поліцейський неправильно визначив суть адміністративного правопорушення, чим грубо порушив вимоги ст. 283 КУпАП Щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.
У фабулі постанови, а саме в графі «суть адміністративного правопорушення» відсутня інформація про прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Без вказівки на прізвище особи є незрозумілим, яка саме особа здійснювала керування транспортним засобом та є суб`єктом адміністративного правопорушення. 
Жодних прав та обов`язків Позивачу, як особі що притягується до адміністративної відповідальності не роз`яснювалося та не оголошувалося яка справа підлягає розгляду. Відповідно поліцейським не було з`ясовано чи бажає Позивач скористатися передбаченими законом правами подати будь-які заяви чи клопотання, скористатися правом на захист. Крім того, порушення процедури розгляду справи підтверджується оскаржуваною постановою оскільки з її змісту вбачається, що правопорушення вчинено о 01 год. 37 хв., а постанова була роздрукована о 01 год. 42 хв. Тобто, час, використаний на всю процедуру становить 5_хв. Вказаний проміжок часу - 5 хв., серед іншого, виключає надання можливості особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, скористатися своїми правами, зокрема, правом на захист. Звертають увагу, що працівником поліції при винесенні оскаржуваної постанови не було встановлено всіх елементів складу адміністративного правопорушення та не було оцінено докази, як це передбачено чинним законодавством. Так, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП)При винесенні оскаржуваної постанови інспектор патрульної поліції повинен був провести розгляд справи згідно процедури визначеної нормами КУпАП, з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надати Позивачу можливість скористатися передбаченими законом правами, встановити склад адміністративного правопорушення. Втім, інспектор патрульної поліції не виконав вищезгадані вимоги, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.
Представник позивача - адвокат Горобівський І.Г. звернувся до суду із письмовою заявою, згідно з якою просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача згідно з відзивом на позов, просить відмовити у задоволенні позову. Вказав, що під час здійснення патрулювання 08.12.2025, близько 01 год. 20 хв. поліцейськими ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області у м.Бучач, Чортківського р-ну, Тернопільської обл. по вул. Миру було зупинено автомобіль марки Opel модель Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом марки Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_1 під час комендантської години, що запроваджена наказом Тернопільської обласної військової адміністрації, тобто після 00:00 години. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Таким чином, рух на автомобілі в період обмежень, які запроваджені комендантською годиною, є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу. В ході перевірки документів ОСОБА_1 встановлено, що водій керував транспортним засобом марки Opel модель Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Поліцейським відділенням поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Андрухів Андрієм Михайловичем було виявлено дане порушення та винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 6300777 від 08.12.2025 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. Варто звернути увагу, що на відеозаписі із нагрудного відео реєстратора поліцейського під назвою «export-i5pgk» із 00:02:05 сек. по 00:02:25 сек. під час перевірки документів у позивача ОСОБА_1 встановлено, що він керував транспортним засобом марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України (водій повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії). Окремо варто звернути увагу, що на даному відеозаписі ОСОБА_1 заявляє, що рухався транспортним засобом марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою покупки води на атовазаправній станції відеозапис під назвою «export-i5pgk» із 00:00:00 по 00:00:40 та з 00:03:04 по 00:03:15. Також, на прохання поліцейських пред`явити документи відповідно до вимог п.2.4 ПДР України позивач заявляє працівникам поліції, що він не отримував посвідчення водія та йому відомо про те, що він не має права керувати транспортним засобом та ним не заперечується факт керування відеозапис під назвою «export-i5pgk» з 00:01:50 по 00:02:30. У зв`язку із стислим строком на надання відзиву не представляється можливим отримати інформацію, щоб встановити дійсність чи отримував посвідчення водія позивач із регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області, а тому вважаємо за необхідне витребувати вказану інформацію за ухвалою суду, оскільки вона підтвердить позицію поліцейських. Слід зазначити, що на відеозаписі із нагрудного відео реєстратора поліцейського під назвою «export-i5pgk» з 00:03:20 сек. по 00:04:10 сек. та із 00:34:40 сек. по 00:35:02 сек., зафіксований момент ознайомлення із правами відповідно до ст. 268 КУпАП позивача ОСОБА_1 . Права позивачу зрозумілі, що підтверджується відеозаписом під назвою «export-i5pgk» о 00:04:06 сек. та підпис позивача ОСОБА_1 у пункті 8 винесеної постанови. Слід зазначити, що працівниками поліції не здійснювалося жодних дій, які б перешкоджали реалізувати позивачу своє право на правничу допомогу. Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач ОСОБА_1 , не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності. Крім того згідно ст. 266 КУпАП на місці зупинки ТЗ позивачу ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак позивач не погодився на дану пропозицію. Надалі працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак на дану пропозицію позивач ОСОБА_1 відмовився. (встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле). Внаслідок чого відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. Даний факт підтверджується відеозаписом із нагрудного відео реєстратора поліцейського відеозапис під назвою «exporti5pgk». Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6300777 від 08.12.2025, ОСОБА_1 08.12.2025 року о 01:37:16 у м.Бучач по вул.Миру керував тз Opel Astra, НОМЕР_1 , не маючи права керування таким тз, оскільки не отримував посвідчення водія, чим порушив п.2.1 "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п.2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №660/575/16-а від 31.01.2018.
За принципом презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.
Так, відповідачем не надано відеозаписів із автомобільного реєстратора та/або нагрудних камер, які б стверджували сам факт руху транспортного засобу та керування позивачем цим транспортним засобом, а згідно з наданим відеозаписом з нагрудних камер працівника поліції, відеозапис розпочинається, відповідно до відмітки у відеозаписі, о 01:08:59 08.12.2025 року, та вже із спілкування з позивачем поза транспортним засобом, та не охоплює події, які відбувались раніше.
Відтак доводи позивача, про які він зазначає у позовній заяві про недоведеність факту керування ним транспортним засобом, відповідачем не спростовано.
При цьому, оцінюючи надані відповідачем відомості, які містяться у згаданих відеозаписі та відзиві на позов, суд окремо відзначає, що як вказано, зокрема, у постанові Верховного Суду у справі №482/83/17 (адміністративне провадження №К/9901/34124/18), сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Таким чином, суд вважає, що в даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності спірною постановою, не підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП та ст.73, 74 КАС України. 
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Разом з тим як вбачається із Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа №543/775/17), розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Однак як вбачається із квитанції, долученої до адміністративного позову, позивачем при зверненні до суду із позовною заявою, яка є предметом розгляду в даній справі, сплачено 1211,20грн судового збору. У зв`язку з викладеними обставинами за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає відшкодуванню сплачений позивачем судовий збір в сумі 605,60грн, а також решта суми сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу як надмірно зарахований до бюджету судовий збір, відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 р. та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №1650/24182 від 25.09.2013 р.
Керуючись статтями 55, 62 Конституції України, статтями 7, 9, 72-77, 139, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Горобівський Іван Григорович, до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6300777 від 08.12.2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн.- скасувати та закрити провадження у справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУНП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений до бюджету судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.
На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , адреса електронної пoшти: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Представник позивача: адвокат Горобівський Іван Григорович, адреса робочого місця адвоката: 02002, м. Київ, вул.Сверстюка, буд. 19, оф. 1101; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001; код ЄДРПОУ - 40108720; адреса електронної пошти: info_tern@police.gov.ua.

Головуючий суддя	О. О. Дуда