Справа №155/90/26
Провадження №2/155/287/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2026 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сметани В.М.,
при секретарі судових засідань Воронюк Н.М.,
за участі представника позивача Савчук М.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області до ОСОБА_2 , про стягнення зайво виплачених коштів житлової субсидії
УСТАНОВИВ:
Позивач 21 січня 2026 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення зайво виплачених коштів житлової субсидії.
Свій позов мотивує, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управління пенсійного фонду України у Волинській області та отримувала житлову субсидію на підставі заяви про призначення та надання житлової субсидії та декларації про доходи і витрат осіб. На момент звернення за призначенням субсидії, членами домогосподарств для призначення субсидії, на яке звертався позивач були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Зазначає, що в результаті проведення обов`язкового моніторингу інформації Державної прикордонної служби України виявлено випадок перетину/виїзду відповідача державного кордону 11 травня 2024 року (пункт пропуску «Краківець/FP970141).
Вказує, що на прохання надати відповідачем документи, що підтверджують перебування за кордоном, пояснень чи повідомлень про перебування за кордоном понад 60 днів ОСОБА_2 не надходило. У зв`язку х чим утворилася переплата житлової субсидії в розмірі 20381,76 гривень. 
Також, вказує, з метою досудового врегулювання спору, позивачем 06 травня 2025 року було направлено лист з повідомленням про факт переплати та необхідністю повернення вказаних коштів на відповідні рахунки.
Враховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_2 надміру виплачену житлову субсидію за період з 01 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року в розмірі 20381,76 гривень та судовий збір.
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року вищезазначену цивільну справу було залишено без руху.
Позивачем 03 лютого 2026 року було усунено недоліки, які були зазначені у вищезазначеній ухвалі суду.
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області 03 лютого 2026 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
На адресу суду 13 лютого 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач погоджується лише з тим, що отримала житлову субсидію. Проте, щодо перебування відповідача за кордоном у 2024 році та не повідомлення останньою позивача про це протягом 30 дні, як підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду через дії позивача є хибними, оскільки, у період спірних правовідносин і на даний час діє воєнний стан, субсидія відповідачу призначена автоматично без додаткової заяви. Згідно п.п.3 п14 та п.90 Постанови Кабінету Міністрів №848, громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані повідомити про обставини, передбачені цим пунктом, протягом місяця після припинення (скасування) воєнного стану. Отже, на підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.
На час розгляду справи, відповідь на відзив на адресу суду не надійшла.
Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судому засіданні просив відмовити у позові, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши учасників справи, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії електронного рішення №1444590880-2024-7 від 20 листопада 2024 року, ухваленого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, ОСОБА_2 призначено житлову субсидію, яка становить на опалювальний сезон з 01 серпня 2024 року по 30 вересня 2024 року – 771,32 гривень, на неопалювальний сезон з 01 серпня 2024 року по 30 вересня 2024 року – 771,32 гривень (а.с.6).
Відповідно до інформації, яка наведена в копії листа №0300-0309-8/23767 від 08 квітня 2025 року, виданого Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, яке адресовано відповідачу, вбачається, що Головним управлінням фонду отримано інформацію, що ОСОБА_7 з 11 травня 2024 року по 25 серпня 2024 року перебувала за межами України, у зв`язку із чим виплату житлової субсидії призупинено. Просять надати відповідні документи, що підтверджують період перебування за кордоном (довідку Державної прикордонної служби України або копію закордонного паспорта із наявністю інформації щодо дат виїзду за межі України та повернення) у зручний для відповідача спосіб: через сервісний центр пенсійного фонду України; надіслати за допомогою оператора поштового зв`язку або електронною поштою (а.с.10).
Згідно з інформації, яка наведена в копії листа №0300-0402-8/30025 від 06 травня 2025 року, виданого управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, особа із складу домогосподарства на день звернення за призначенням житлової субсидії перебувала за кордоном понад 60 днів. Враховуючи наведе, пропонує повернути надміру виплачені кошти субсидії за період з серпень 2024 року по січень 2025 року в сумі 20381,76 гривень у добровільному порядку на вказаний рахунок пенсійного фонду України (а.с.11).
Відповідно до копії розрахунку суми боргу по справі №1444590880, сума заборгованості ОСОБА_2 за період з серпня 2024 року по січень 2025 року становить 20381,76 гривень (а.с.5).
За ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України, звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, то стаття 1212 ЦК України, може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15, Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №910/1531/18.
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України, звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України, тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Згідно із частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Законодавець пов`язує повернення надміру отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст.81 ЦПК України має довести позивач.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та житлово-комунальних послуг (послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами), а також житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік, визначені Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 807) (далі - Положення № 848).
Зі змісту п.9 Положення №848 вбачається, що до 30 листопада 2022 року включно призначення житлових субсидій здійснювалось структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Починаючи з 01 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Згідно п.4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Відповідно до п.43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України, подає заяву про призначення та надання житлової субсидії з необхідними документами та/або відомостями, зокрема подає декларацію. Зазначені документи подаються незалежно від місця проживання.
Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій.
Відповідно до п.72 Положення №848 житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян.
Для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства – паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи – у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби). Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи – за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України – незалежно від місця проживання (пункт 43 Положення).
Житлова субсидія не призначається(у тому числі на наступний період), якщо: у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі – особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, стосовно яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); або такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому – одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном – протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб в період перебування їх за кордоном не розраховуються. (абзац п`ятий підпункту 3 пункту 14 Положення).
Водночас, в абзаці 8 п.90 Положення №848, громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 р. включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 р. - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо: про перебування за кордоном особи із складу домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства сукупно більш як 60 днів.
Проте, в абзаці 11 п.90 Положення № 848, норми цього пункту не застосовуються в період дії воєнного стану в Україні на території адміністративно-територіальних одиниць, визначених у переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми “єПідтримка”, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані повідомити про обставини, передбачені цим пунктом, протягом місяця після припинення (скасування) воєнного стану в Україні.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204-р Волинська область входить до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми “єПідтримка”.
Таким чином, як на момент дати звернення відповідача (08 листопада 2024 року) про призначення та надання житлової субсидії, призначення житлової субсидії 20 листопада 2024 року, так і на момент виїзду за межі України (11 травня 2024 року), повернення за кордону (25 серпня 2024 року) вищевказаного обов`язку не було передбачено Положенням.
Стаття 1215 ЦК України, встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача(частина 1 статті 1215ЦК України).
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року при розгляді справи № 545/163/17 та постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі N 6-91цс14.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з подальшим продовженням строку його дії Указами Президента) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено дію воєнного стану.
Оскільки, судом встановлено, що до 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування (пп.3 п.14 Положення) та відсутність обов`язку інформування уповноваженого органу щодо перебування за кордоном протягом дії воєнного стану в України (абзац 11 п.90 Положення № 848), позивачем не було допущено порушення вказаного Положення, а тому даний позов до задоволення не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 141, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В позові Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області до ОСОБА_2 , про стягнення зайво виплачених коштів житлової субсидії - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони у справі є:
Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, місцезнаходження: Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ: 13358826.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ).
Дата складення повного тексту рішення – 03 березня 2026 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М. Сметана