ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/135/26	
Господарський суд Івано-Франківської області у складі: 
судді Рочняк О. В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІАКОН УКРАЇНА" 
03191, вул. Академіка Вільямса,4, м. Київ 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА КОНСТРАКШН"
78593, участок Щивки , буд.2, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область
про стягнення 365 904 грн 00 коп. заборгованості 

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІАКОН УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА КОНСТРАКШН" про стягнення 365 904 грн 00 коп. з яких: 332 640 грн 00 коп. - сума боргу та 33 264 грн 00 коп. - штраф. 
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2026, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення. 
Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 09.02.2026 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до електронних кабінетів сторін 09.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 10.02.2026.
За змістом п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Позиція позивача. Позов мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач в повному обсязі не розрахувався за поставлений позивачем товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 332 640 грн 00 коп. За порушення термінів оплати товару відповідачу нараховано 10% штрафу у сумі 33264 грн 00 коп.
Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.
Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
24.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІАКОН УКРАЇНА" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТА КОНСТРАКШН" (покупець) укладено договір постачання №2411/22-ВУ, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався поставити товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором. 
В п. 1.2 договору визначені документи на товар, які постачальник передає покупцю: рахунок - фактуру; видаткову накладну та товарно-транспортну накладну (ТТН) або міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR).
Згідно з п. 2.1 договору, найменування товару, кількість, його вартість, порядок оплати вартості товару, місце передачі та строк поставки товару по кожній окремій партії вказується у Додатковій угоді, яка підписується постачальником та покупцем і є невід?ємною частиною цього договору.
У разі поставки товару на умовах 100% попередньої оплати ціна обумовленого та передплаченого товару коригуванню та зміні не підлягає (п.2.2 договору).
Відповідно до п. 2.6 договору, розрахунки за договором здійснюються в безготівковій формі за реквізитами, зазначеними в договорі, згідно з виставленим постачальником покупцю рахунком-фактурою. Валюта платежу за договором - національна валюта України гривня.
За змістом п. 4.3 договору, строк поставки товару зазначається сторонами в додаткових угодах до цього договору.
Згідно з п. 4.7 договору, датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, що підтверджується підписанням покупцем товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR).
Перехід права власності на товар відбувається після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (п. 4.8 договору).
В п. 5.4 договору визначено, що у разі порушення термінів оплати товару, зазначеного у відповідному договорі та/або додатку до цього договору, більше 30 календарних днів, покупець додатково оплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми такої заборгованості. Оплата штрафу не звільняє покупця від виконання взятих на себе зобов?язань за цим Договором. Дана умова не діє у разі поставки товару на умовах 100% попередньої оплати.
Відповідно до п. 9.2 договору, договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2022 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов?язань. Якщо за один місяць до закінчення строку вказаного в даному пункті, жодна зі сторін не надасть письмове повідомлення про розірвання даного договору, то договір автоматично продовжує свою дію на 1 рік за тих же умов і так кожного періоду.
24.11.2022, 01.12.2022, 06.01.2023 та 16.01.2023 сторони уклали додаткові угоди №1, №2, №3 та №4 до договору поставки № 2411/22-ВУ від 24.11.2022.
В додаткових угодах до договору поставки № 2411/22-ВУ від 24.11.2022 сторони визначили найменування товару, кількість, його вартість, місце передачі та строк поставки товару та порядок оплати вартості товару. Так згідно п.3 додаткових угод, оплата вартості товару здійснюється у наступному порядку: попередня оплата здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання покупцем рахунка.
У позовній заяві позивачем зазначено, що відповідно до Додаткової угоди №4, постачальником покупцеві поставлено товар на суму 3 168 000 грн 00 коп., який відповідачем у повному обсязі не оплачено, що призвело до утворення заборгованості перед постачальником в сумі 332 640 грн 00 коп.
За порушення термінів оплати товару відповідно до п. 5.4 договору позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що складає 33 264 грн 00 коп.
З метою досудового врегулювання спору 18.08.2025 позивач звернувся до відповідача із претензією від 18.08.2025 про погашення заборгованості в сумі 332 640 грн 00 коп. та сплату штрафу в сумі 33 264 грн 00 коп.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Згідно з п.1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
В силу вимог статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом
За приписами ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1 ст. 712 ЦК України).
За змістом частинам 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Судом встановлено, що в додаткових угодах сторони визначили, що оплата вартості товару здійснюється здійснюється на умовах попередньої оплати протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання покупцем рахунка.
Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
В частинах 1, 4 ст. 538 ЦК України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.
Отже, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 538 та приписи частин 1, 2 ст. 692 ЦК України обов`язок покупця (відповідача) з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів.
В пунктах п. 4.7, 4.8 договору визначено, що датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, що підтверджується підписанням покупцем товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR). Перехід права власності на товар відбувається після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної.
Матеріали справи не містять видаткових накладних на отримання товару, поставленого позивачем за додатковою угодою №4, а отже доказів поставки позивачем відповідачу товару суду не доведено.
Посилання позивача на додаткову угоду №4 не може бути належним та допустимим доказом в підтвердження отримання відповідачем товару, оскільки додаткова угода не є товаророзпорядчим документом.
Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів поставки позивачем товару за додатковою угодою №4, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:
у задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 03.04.2026.

Суддя О.В. Рочняк