Справа № 953/1308/26
н/п 2-о/953/38/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді – Шаренко С.Л.,
при секретарі судового засідання Реуцькій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Топчийова Євгена Володимировича, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту перебування в зареєстрованому шлюбі,-
установив:
05.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просить встановити факт перебування в зареєстрованому шлюбі батьків ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого міським бюро ЗАЦС м. Даугавпілс 05.10.1959 року, актовий запис №703.
В обґрунтування своїх вимог представник заявника стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Спадкове майно, яке залишене після смерті матері заявника – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 складається з квартири АДРЕСА_1 . Належність квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.02.1998 року виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження №7139. В даному свідоцтві про право власності на житло зазначені вірні відомості щодо батьків заявника, які співпадають з відомостями, які містяться в свідоцтві про народження матері, свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть батьків. 
05.01.2026 року заявник звернувся до державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканової О.В., де була відкрита спадщина, для отримання свідоцтва про право на спадщину. 
02.02.2026 року отримано від державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №123/02-31. Підставою для прийняття такого рішення є не доведеність шлюбних відносин спадкодавця ОСОБА_3 з ОСОБА_2 . 
Так, згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 виданого міським бюро ЗАЦС м. Даугавпілс 05.10.1959 року, в якому ім`я нареченої зазначено як « ОСОБА_4 », тобто вказано не повне ім`я « ОСОБА_5 », актовий запис №703 від 05.10.1959 року. У зв`язку з чим, на теперішній час є перешкода, а саме не доведеність факту перебування батьків заявника у шлюбі.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, від представника заявника – адвоката Топчийова Є.В. до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі заявника та його представника, заяву про встановлення факту просить задовольнити.
Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся судом належним чином.
Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про народження №557, батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається із квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.02.1998 року, реєстраційний № НОМЕР_5 , виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження №7139.
З матеріалів справи вбачається, що з метою оформлення спадкових прав заявник звернувся до нотаріальної контори, проте 07.08.2025 року державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за №1122/02-14, у зв`язку з не відповідністю фактичних даних, які містяться у свідоцтві про смерть матері, свідоцтві про народження матері, свідоцтві про шлюб матері та свідоцтві про народження заявника. Для підтвердження даних обставин необхідно встановити родинні відносини.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2025 року по справі №953/8257/25, яке набуло законної сили 05.01.2026 року, встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після отримання рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2025 року, заявник звернувся до державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканової О.В., де була відкрита спадщина, для отримання свідоцтва про право на спадщину.
Постановою державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. №123/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що ОСОБА_1 не надано жодного документа, що підтверджує шлюбні відносини спадкодавця ОСОБА_3 з ОСОБА_2 .
У зв`язку з наведеним заявник позбавлений можливості реалізувати у повній мірі та зареєструвати своє право власності на вказану квартиру після смерті матері, а тому встановлення факту перебування ОСОБА_3 з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі безпосередньо породжує для нього юридичні наслідки.
Так, юридичний факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі підтверджується наступними доказами:
- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим міським бюро ЗАЦС м. Даугавпілс 05.10.1959 року, актовий запис №703;
- свідоцтвом про право власності на житло від 06.02.1998 року, реєстраційний № НОМЕР_6 , з якого вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності членам сім`ї: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Отже з досліджених у матеріалах справи доказів, в їх сукупності та послідовності вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно із ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Стаття 293 ЦПК України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Предметом розгляду цієї заяви є встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами, враховуючи наведені вище обставини, які підтверджені належними, допустимими, достовірними доказами, а також має місце достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, тому можливо встановити правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та вказує на те, що заявником доведено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловік та дружина.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку про те, що викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, вимоги заяви обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 76, 81, 89, 247, 258, 263, 265, 273, 293, 315 ЦПК України суд,-
ухвалив:
Заяву представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Топчийова Євгена Володимировича, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту перебування в зареєстрованому шлюбі- задовольнити.
Встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі як чоловік та дружина, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого міським бюро ЗАЦС м. Даугавпілс 05.10.1959 року, актовий запис №703, до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Л. Шаренко