Справа № 489/9547/25 
Номер провадження 2/489/575/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

27 лютого 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), третя особа – Універсальна ТБ "Віконт - Т" про визнання договору купівлі-продажу дійсним
встановив
В листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 червня 2001 року між мною покупцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та продавцями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна (додається), а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було посвідчено на Універсальній ТБ "ВІКОНТ-Т" за №1933 від 26 червня 2001 року. Також на вказаному договорі було проставлено реєстраційний напис про реєстрацію права власності КП «ММБТІ» від 06.07.2001 року № 16902 Сторони виконали усі умови угоди, а саме: продавці ОСОБА_2 і ОСОБА_3 передала покупцю мені ОСОБА_1 вказану в договорі квартиру, а я сплатив її вартість, прийняв квартиру, володію та користуюсь нею та проживаю в ній з моменту укладення договору купівлі - продажу. Наразі через відсутність належним чином оформленого права власності на житловий будинок, позивач не може розпорядитись вказаним майном та в разі його пошкодження не зможу скористатись можливістю отримати від держави грошові кошти, як компенсацію за пошкодження квартири, що отримані в результаті збройної агресії рф.
З цих підстав позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26 червня 2001 року, укладений між мною покупцем ОСОБА_1 та продавцями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , який посвідчено на УНІВЕРСАЛЬНІЙ ТБ "ВІКОНТ-Т" за №1933 від 26 червня 2001 року щодо купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 29.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористалися, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. 
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії Договору №1933 купівлі-продажу від 26.06.2001, укладеного на Універсальній Товарній біржі "Віконт - Т", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії реєстраційного посвідчення Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 за реєстровим №16902 від 06.07.2001. 
Згідно з відповіддю Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.02.2025 станом на 28.12.2012 право власності на кватиру АДРЕСА_2 зареєстровано за позивачем на підставі Договору №1933 купівлі-продажу від 26.06.2001.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно вищевказану квартиру ні за ким не зареєстроване. 
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 09.11.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). 
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої права відносно нерухомого майна (зокрема, розпорядитися таким майном), договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4-13, 19,263-265 ЦПК України, суд
вирішив
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати дійсним Договір №1933 купівлі-продажу від 26.06.2001, укладеного на Універсальній Товарній біржі "Віконт - Т", зареєстрований 06.07.2001 в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим №16902, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач 1: ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Універсальна ТБ "Віконт - Т", код ЄДРПОУ 23620604, адреса: 54000, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 153, 68.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 27.02.2026.
Суддя В. В. Кокорєв