Справа № 624/1180/25 
№ провадження 2/624/67/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кегичівки, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кегичівської селищної ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просять визнати за ним у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Паризької комуни на території Вовківського старостату Берестинського району Харківської області, площею 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH №9887033, виданого Кегичівською РДА Харківської області на підставі розпорядження №237 від 22.06.2001.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , яка проживала у селі Вовківка Кегичівського району Харківської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була бабусею позивача по лінії мами. На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована і фактично проживала у будинку позивача і він відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв її спадщину. За життя бабуся уклала заповіт про спадкування права на земельну частку (пай) на користь матері позивача ОСОБА_3 , але остання до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася, а отже спадщину не прийняла та не оформила. Від дня відкриття спадщини, 01.03.2001 і до 2025 року ніхто із можливих спадкоємців, крім позивача, не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Спадщиною ОСОБА_2 , є право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Паризької комуни на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, площею 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №9887033, виданого на підставі розпорядження №237 Кегичівської РДА Харківської області від 22.06.2001. Оригінал сертифікату втрачено, залишилась тільки копія. У зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Нотаріусом надано роз`яснення про можливість звернення до суду з позовною заявою для встановлення права власності на майно ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 16.12.2025 провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Від представника позивача, адвоката Жигилія П.В., надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, судові витрати залишити за позивачем.
Відповідач Кегичівська селищна рада подала відзив на позовну заяву, згідно з якою, у вирішенні спору покладається на розсуд суду, за наявності законних підстав, не заперечує проти позову. Справу просить розглянути без участі представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути визнання права.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.1969, місто реєстрації Підгородненська с/рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
Відповідно до копії листа з Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації, довідки №01-29/3-133-135 від 13.02.2020, архівом повідомлено, що в метричній книзі Катеринівської церкви села Власівка Костянтиноградського повіту за 1913-1914, в метричній книзі Миколаївської церкви села Медведівка Костянтиноградського повіту за 1914-1918, до приходу, яких відносилися мешканці с. Золотухівка, метричного запису про народження в 1914 році ОСОБА_5 немає. В книгах реєстрації актів громадянського стану про шлюб по Мажарській сільській раді Кегичівського району Харківської області за 1937 рік актового запису про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 немає. 
Згідно з копією запису акта про народження №45 ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 07.03.1968, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , одружились 30.10.1956 в Мажарській с/р, дружина при реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_9 ».
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.04.1960, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , місце реєстрації Кегичівське райбюро РАЦС, Харківської області.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047551551 від 18.11.2024 ОСОБА_12 та ОСОБА_5 25.03.1948 зареєстрували шлюб, актовий запис від 25.03.1948 №13. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 ».
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 09.02.1971, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 одружились 09.02.1971, дружина при реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_16 ».
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 01.03.2001, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 04.10.2024, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до довідки Кегичівської селищної ради від 28.10.2025 №277, ОСОБА_2 з 30.10.2000 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 була зареєстрована та проживала в домоволодінні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області №551/01-16 від 05.11.2024, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася, інформація надана згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77863677 від 05.11.2024 та Алфавітних книг за 1990-2003 роки.
Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 12.02.2025 №9-20-14,2-605/0/19-25, ОСОБА_2 , згідно запису №633 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), 12.07.2001 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), в КСП ім. Паризької (СТОВ «Надія»), серія РН №887033, розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів, на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації №237 від 22.06.2001.
Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого громадянину України – члену колективного сільськосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП ім. Паризької Комуни с. Вовківка, Кегичівського району, Харківської області серії РН №887033 від 10.07.2001, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Кегичівської державної адміністрації від 22.06.2001 №237, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Паризької Комуни, розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 12.07.2001 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 633.
Відповідно до копій виписок з погосподарської книги №1 за 2001-2005 роки, з домової книги за 1998-2000 роки с. Вовківка Кегичівської селищної ради, головою сім`ї є ОСОБА_1 , члена його сім`ї є дружина ОСОБА_17 , син ОСОБА_18 , ОСОБА_2 зареєстрована 30.10.2000, знята з реєстрації у зв`язку зі смертю на підставі актового запису №03 від 01.03.2001.
Згідно з випуском газети «Слобідський край» №52 від 25.12.2025 позивач розмістив оголошення про втрату оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №887033 на ім`я ОСОБА_2 .
До правовідносин щодо виникнення права спадкування позивача підлягають застосуванню положення закону, які діють на час прийняття спадщини.
Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.
Згідно п.п. 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 01.01.2004 цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. 
Так судом встановлено, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_8 та не була прийнята ніким із спадкоємців.
Отже застосуванню підлягають норми ЦК України від 01.01.2004.
Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст 1217 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України).
Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно ч.1, ч.2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з п. 2.16 ІІ Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті баби ОСОБА_2 та прийняв спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці з досліджених матеріалів справи судом не встановлені. 
За життя спадкодавець ОСОБА_2 належне їй право на земельну частку (пай) оформила та отримала Сертифікат серії РН №887033, що підтверджується листом з ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 12.02.2025.
Однак на цей час оригінал Сертифікату втрачений. 
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з п. 2.16 ІІ Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до та 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Матеріали справи свідчать, що позивач оригінал правовстановлюючого документу втратив, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай), що належала спадкодавцю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кегичівської селищної ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Паризької Комуни на території с. Вовківка Берестинського району Харківської області, площею 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH №9887033, виданого Кегичівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №237 від 22.06.2001.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець смт Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпроперровської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_8 виданий 09.06.1998 Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_7 , зареєстрований та проживає за адресою: с. Вовківка, Берестинського району, Харківської області, 64041.
Представник позивача: Жигилій Павло Васильович, ордер серії АХ №1211529 від 28.09.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №918 від 05.05.2000 від 19.04.2000, адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Кегичівська селищна рада Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Волошина, буд. 33, с-ще Кегичівка, Берестинського району, Харківської області, 64003, код ЄДРПОУ 04396963.

Суддя         Т.В. Богачова