Березівський районний суд Одеської області 

16.04.2026
Справа № 494/395/26
Провадження № 2/494/469/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Станілевич А.В., 
за участю представника позивача – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, - 
ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2026 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.
ОСОБА_2 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 25 січня 2019 року між нею та відповідачем Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 5.
Від спільного проживання сторони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час дитина проживає разом з позивачкою. 
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2024 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.Після розірвання шлюбу позивачка змінила своє шлюбне прізвище на дошлюбне « ОСОБА_5 ». 
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року було з ОСОБА_3 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 грн. Позовні вимоги про стягнення аліментів було задоволено частково оскільки відповідач на момент прийняття судом рішення не був працевлаштований.
Станом на 25 лютого 2026 року ОСОБА_3 є працевлаштованим в ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» на посаді водія та отримує заробітну плату.Той факт, що відповідач працевлаштований підтверджується копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні № 77591430 від 23.02.2026 року.
Розмір аліментів присуджених до стягнення рішенням Березівського районного суду Одеської області у розмірі 3000 гривень на даний час є недостатнім для повноцінного утримання дитини.
Зараз донька навчається у першому класі та потребує матеріального утримання, що складається з харчування дитини під час навчання, придбання канцелярської продукції та додаткових витрат на господарські потреби класу.
Дитині наразі шість років і окрім харчування та одягу дитина має потреби у придбанні іграшок, розвиваючих ігор, фарб олівців.Оскільки діти в такому віці швидко ростуть позивачка часто купує доньці одяг, взуття, також дитина хворіє сезонними застудами лікування яких теж потребує коштів.
Аліменти, які відповідач сплачує на утримання дитини є недостатніми, тому більшість витрат по утриманню дитини покладено на ОСОБА_2 . 
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2026 року становить 3512 гривень.
Оскільки Відповідач працевлаштований, його матеріальний стан покращився, він отримує заробітну плату, тому доцільно та справедливо буде змінити спосіб стягнення аліментів з фіксованої суми на частину від його доходів.
На підставі вищевикладеного, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року, а саме: стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 17.03.2026 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 16.04.2026 року о 09 год. 10 хв. 
27.03.2026 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.
Як вбачається з відзиву, відповідач позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає, просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі та залишити розмір аліментів, які стягуються на утримання доньки на рівні 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Як вбачається з пояснень відповідача, призначений судом розмір аліментів він сплачує справно, без заборгованостей, що підтверджується роздруківкою про інформацію з Єдиного реєстру боржників. З 16.01.2026 року він працевлаштований на посаду водія в ТОВ «Березівкаагрошляхбуд», дохід за період з 16.01.2026 року по 28.02.2026 року склав 16 670,50 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи. 
З приводу твердження позивачки про те, що більшість витрат по утриманню дитини покладено на неї, ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_2 не надала жодного доказу, який би підтверджував те, що вона дійсно несе витрати на проживання, харчування, лікування, одяг та ін. Жодного чеку, квитанції чи платіжної інструкції до позовної заяви не додано. Відповідач вважає, що вимога позивачки про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки на її користь не доведена нею жодними належними та допустимими доказами на підтвердження фактичного самостійного її матеріального утримання дитини.
Позивачка не навела ніяких доказів того, що Відповідач може надавати збільшену матеріальну допомогу, аніж надає зараз.
Також ОСОБА_3 зазначає, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, згідно Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік», становить 3512 гривень. Даний розмір враховується на обох батьків, а відповідач самостійно сплачує майже 90% прожиткового мінімуму на дитину. Розмір аліментів, який ОСОБА_3 сплачує дорівнює більше ніж 1/3 частки його доходу. Крім того, на утриманні у ОСОБА_3 є ще одна неповнолітня дитина – син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Підсумовуючи вищевикладене, ОСОБА_3 зазначає, що від дня винесення рішення щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки його матеріальний стан не змінився, тобто не покращився та не з`явилося додаткового доходу. ОСОБА_3 стабільно сплачує аліменти і не ухиляється від свого обов`язку утримувати свою дитину. 
31.03.2026 року позивачка подала відповідь на відзив, де вона зазначає, що на теперішній час фінансовий стан відповідача поліпшився, він офіційно працює та отримує стабільний дохід також це підтверджується і ним самим у відзиві, тому справедливим по відношенню до дитини буде змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини із твердої суми у 3000 грн на частку від доходу відповідача, оскільки відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2026 рік" прожитковій мінімум для дитини від 6 до 18 років складає 3512 грн, що є більшим ніж стягувані аліменти.
Щодо твердження відповідача., що він стабільно сплачує аліменти і не ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину, то позивач та її представник вважають за необхідне надати суду наступну інформацію:
21.04.2025 року на підставі статті 56 та статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення арешту на кошти відповідача, оскільки була заборгованість по сплаті аліментів понад З місяці; 12.06.2025 року на підставі ч. 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанови про тимчасові обмеження відповідача у праві на полювання, користування зброєю, керування транспортним м засобом, праві виїзду за межі України у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів понад 4 місяці; 12.06.2025 року державним виконавцем було внесено відомості про відповідача до державного реєстру боржників.
23.06.2025 року було знято всі обмеження відносно відповідача; 25.11.2025 року у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів понад 4 місяці постановами державного виконавця було внесено відомості про відповідача до державного реєстру боржників, накладено арешти на кошти та встановлено тимчасові обмеження; 06.03.2026 року після того, як 23.02.2026 року виконавчий документ було передано за місцем роботи відповідача з нього було стягнуто заборгованість по сплаті аліментів та знято накладені обмеження.
Відповідно до довідки від 23.02.2026 року №1829/19-1.32, виданої Березівським відділом ВДВС станом на січень 2026 року у боржника була заборгованість по сплаті аліментів у сумі 11000 грн.Відповідно до викладеної вище інформації відповідачем сплачувалися аліменти та борг за аліментами лише після примусових заходів, які було вчинено державними виконавцями, в добровільному порядку відповідач жодного разу не сплатив аліменти.У зв`язку з тим, що відповідач недобросовісно та не в добровільному порядку сплачував аліменти на утримання дитини, сума стягнути аліментів відповідала матеріальному стану відповідача, який на теперішній час поліпшився у зв`язку із офіційним працевлаштуванням, тому доцільним та справедливим по відношенню до дитини буде змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми 3000 грн. на одну четверту від доходу відповідача.
У судому засіданні представник позивача 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, оцінивши і проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно до ч. 1. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – достатності.
Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, 25 січня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №5. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка – « ОСОБА_7 ». Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03.09.2019 року, видане Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13.02.2025 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 гривень щомісячно, і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
15.07.2025 року позивачка відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого 15.07.2025 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №13. 
26.03.2025 року державним виконавцем Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа №494/113/25, виданого 18.03.2025 року Березівським районним судом Одеської області, було винесено постанову про відкриття провадження (ВП №77591430). 
26.03.2025 року головним державним виконавцем Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.
23.02.2026 року головним державним виконавцем Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
06.03.2026 року постановами старшого державного виконавця було скасовано заходи примусового виконання.
Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Березівським відділом ВДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)від 23.02.2026 року за вих. №1829/19-1.32, станом на січень 2026 року заборгованість зі сплати аліментів становила 11 000 грн.
Як вбачається з копії довідки, виданої директором ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» від 19.03.2026 року за вих. №9, з 16.01.2026 року ОСОБА_3 працює на посаді водія в ТОВ «Березівкапгрошляхбуд», дохід за період з 16.01.2026 року по 28.02.2026 року склав 32 375 грн. В січні 2026 року сукупний дохід становив 10 825 грн., утримано 2 489 грн. 75 коп.; у лютому – 21 650 грн., утримано – 15 804, 50 коп. 
ОСОБА_2 у позовній заяві зазначила, що дитина проживає разом з нею і саме вона несе основну частину витрат по утриманню дочки, зокрема часто купує доньці одяг, взуття, ліки, так як дитина хворіє сезонними застудами. Однак, позивачкою не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини. ОСОБА_2 лише констатовано, що присуджений рішенням Березівського районного суду Одеської області розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; потреби дитини у розвитку, навчанні та вихованні збільшилися.
Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, позивачка не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Про факт працевлаштування ОСОБА_3 їй стало відомо з постанови про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадження №77591430 від 23.02.2026 року.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Положення ст.192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.
У частині 1ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. 
Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», встановлено те, що в 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 01 січня 2026 року - 3512 грн.
Разом з тим, вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, який вона просить згідно позовних вимог та/або суттєвого покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком.  Позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даних фактів зміни, зокрема, погіршення її матеріального стану. Той факт шо станом на сьогоднішній час ОСОБА_8 офіційно працевлаштований, а отже його матеріальний стан покращився, не може служити доказом того, що матеріальне становище з дня винесення рішення суттєво покращилось.
Крім того, суд звертає увагу на той факт, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває неповнолітній син. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 18.11.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 являється батьком неповнолітнього сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Як вбачається з копій квитанцій, доданих до матеріалів відзиву, відповідач регулярно у добровільному порядку надає ОСОБА_9 матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 2000 гривень.
При визначенні суми стягнення аліментів суд зважає на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи вікову категорію малолітньої дитини та її звичайні потреби, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється людиною працездатного віку, його матеріальне становище та стан здоров`я, перебування на його утриманні неповнолітнього сина.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру шляхом зміни способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_3 щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину і до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнений від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути 1331 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, - задовольнити частково. 
Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13.02.2025 року по справі №494/113/25 на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_6 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУДМС України в Одеській області) 11.03.2019 року, РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_7 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУДМС України в Одеській області) 23.07.2025 року, РНОКПП – НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 25.02.2026 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнення за виконавчим листом №494/113/25, виданим 18.03.2025 року Березівським районним судом Одеської області на підставі рішення Березівського районного суду Одеської області від 13.02.2025 року за позовною заявою  ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів припинити з дня набрання законної сили цим рішенням.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. 
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_6 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУДМС України в Одеській області) 11.03.2019 року, РНОКПП – НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , українка, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення виготовлено 16.04.2026 року. 
Суддя Панчишин А.Ю.