Справа № 344/23278/25
Провадження № 2/344/2560/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,
представника позивача-адвоката Грици Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
ВСТАНОВИВ:
23.12.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути суму заборгованості за:
- кредитним договором № 4308267 від 15.09.2021, в сумі 34818,75 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 30318,75 грн.;
- кредитним договором № 77477352 від 29.09.2021 в розмірі 2212 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1211,84 грн., нараховані 3% річних - 0,16 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4308267 на суму 15000 грн.
15.12.2021 було укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4308267. 
29.09.2021 між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1  укладено договір № 77477352, відповідно до умов якого сума Позики становить 1000 грн., базова процентна ставка (фіксована) - 1,60 %.
22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77477352.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 4308267 від 15.09.2021, № 77477352 від 29.09.2021.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за вищевказаними договорами.
Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.
У зв`язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договорами № 4308267 від 15.09.2021, № 77477352 від 29.09.2021 у розмірі 37030,75 грн.,судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. (а.с. 1-14).
23.12.2025 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 141).
24.12.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 145-146).
02.02.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач частково визнає позов, а саме: в частині тіла кредиту. також вказала, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки з моменту останнього платежу минуло 3 роки. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с. 155).
06.02.2026 представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с. 158-164).
06.02.2026 через систему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Ткаченко М.М. подано відповідь на відзив, в якому вказано, щодо строку позовної давності, то з 12.03.2020 по 01.07.2023 перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 та по даний час перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Нарахування процентів здійснювалося на умовах вказаних у договорах, з якими відповідач погодилася. Відповідачем було укладено Кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим, відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості. Крім того у матеріалах справи містять відомості про часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором. Просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі (а.с. 167-174).
06.02.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем подано додаткові пояснення у справі, в яких вказала, що не погоджується з аргументами позивача щодо строків позовної давності, оскільки з моменту завершення карантину до моменту подання даного позову (2026 рік) минуло понад 2,5 роки, а загальний строк з моменту виникнення заборгованості у 2021 році значно перевищує 3 роки. Позивач мав достатньо часу для звернення до суду після завершення карантину, але не зробив цього. Крім того, введення воєнного стану не зупиняло роботу судової системи та засобів зв`язку. Позивач не надав доказів об`єктивної неможливості подати позов у 2022, 2023 чи 2024 роках. Автоматичне продовження строків на 5 років за таких умов є зловживанням правом та порушенням принципу правової визначеності. Просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову. У випадку незастосування строку позовної давності, задоволити позовні вимоги частково, зменшивши суму стягнення до фактичного тіла кредиту у розмірі 15000 грн. Дані письмові пояснення надійшли до суду 09.02.2026 (а.с. 177).
10.02.2026 ухвалою суду витребувано докази (а.с. 181-183).
05.03.2026 на виконання ухвали надано витребувану інформацію (а.с. 194).
Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задоволити, з підстав наведених у позовній заяві. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена.
Суд заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 15.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4308267, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за яким останній отримав кредит у сумі 15000 грн ( п. 1.2. договору) строком на 15 днів ( п.1.3 договору). Пунктом 1.5.1 договору передбачено комісії 1500 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом : 2812,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6.). (а.с. 32-36).
Відповідно до п. 1.5. договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4312,50 грн. в грошовому виразі та 46,729.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 19312,50 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Згідно з додатком №1 до договору про споживчий кредит № 4308267 від 15.09.2021Графік платежів за договором про споживчий кредит № 4308267 від 15.09.2021, кількість днів у розрахунковому періоді 15, чиста сума кредиту 19312,50 грн., сума кредиту 15000 грн., проценти за користування кредитом 2812,50 грн., реальна річна процентна ставка 46,729.0000 %, загальна вартість кредиту 19312,50 грн. (а.с. 63).
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», договір № 4308267 від 15.09.2021підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором J40323, 15.09.2021 (а.с. 115). 
Згідно з квитанцією 1ee5242e-5414-4e91-973c-59a734f99ed4_637673229011133948 ТОВ ФК «Елаєнс», ОСОБА_1 на, кредитний договір № 4308267 від 15.09.2021, сума платежу: 15000 грн., отримувач - 444111ХХХХХХ0399 (а.с. 116).
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 4308267 від 15.09.2021, загальна сума заборгованості станом на 29.11.2021 - 18843,75 грн. (а.с. 117).
15.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників (а.с. 38-42).
Відповідно до реєстру божників до договору факторингу та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним - договором № 4308267 від 15.09.2021, у розмірі 18843,75 грн., з яких: 4500 грн - сума заборгованості за тілом, 14343,75грн. - сума заборгованості по процентам за користування, 1450 грн. - сума заборгованості по комісії (а.с. 50-53).
Згідно з розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на дату розрахунку 10.01.2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором № 4308267 від 15.09.2021 становить 34818,75 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15975 грн., нараховані відсотки - 15975 грн. (а.с. 29).
Також, 29.09.2021 між ОСОБА_1 і ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у дистанційному режимі укладено договір позики (ануїтет) № 77477352, відповідно до умов якого ОСОБА_1 шляхом перерахування на її банківський картковий рахунок отримала 1000 грн. позики, строком на 64 дні, базова процентна ставка - 1,60% за кожен день користування позикою, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день користування 2,70%, орієнтована реальна річна процентна ставка - 20968,84%, орієнтована загальна вартість кредиту 1711,84 грн. Договір позики підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2bohsk84UQ (а.с. 15).
Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики (ануїтет) № 77477352 кількість днів у розрахунковому періоді 64, сума кредиту за договором 2458 грн., проценти за користування кредитом 711,84 грн., загальна вартість кредиту 1711,84 грн., реальна річна процентна ставка 20968,84% (а.с. 15 зворот).
Згідно з довідкою директора ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС», ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» надає підтвердження того, що платежі успішно проведені, дата проведення: 29.09.2021, сума платежу: 1000 грн., отримувач: ОСОБА_1 , ЕПЗ номер - НОМЕР_1 (а.с. 22).
Відповідно до розрахунку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за договором № 77477352 від 29.09.2021 станом на 22.02.2022 становить 2211,84 грн., з яких 1000 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, 1211,84 залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн. інші нарахування, оплати - 0,00 грн. (а.с. 26-27).
22.02.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» здійснивши фінансування передбачене умовами цього договору, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та боржниками (а.с. 54-58).
Відповідно до реєстру божників до договору факторингу та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором позики № 77477352 від 29.09.2021, у розмірі 2211,84 грн., з яких: 1000 грн. - сума заборгованості за тілом, 1211,84 грн. сума заборгованості по процентам за користування (а.с. 67-70).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 становить 2212 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за основою сумою кредиту, 1211,84 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 0,16 грн. нараховані 3% річних за користування кредитними коштами (а.с. 30).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 71-76).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023 та витягу з Додатку №3 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за: кредитним договором № 4308267 від 15.09.2021, в сумі 34818,75 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 30318,75 грн.; кредитним договором № 77477352 від 29.09.2021 в розмірі 2212 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 211,84 грн., нараховані 3% річних - 0,16 грн. (а.с. 87-94).
Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-6681 від 04.03.2026, наданої на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» емітовано картку № НОМЕР_2 , у період з 15.09.2021-06.10.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_2 було зарахування коштів в сумі 15000 грн., які 15.09.2021 та 1000 грн., які 29.09.2021 були перераховані, номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_2 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 ; та рух коштів по картці від 20.02.2026, 15.09.2021 17:15:03, деталі операції CASH2CARD P2PCREDIT, сума в валюті картки (UAН) - 15000 грн., 29.09.2021 14:16:14, A2C, CREDIT*TRZ, сума в валюті картки (UAН) - 1000 грн. (а.с. 195-197).
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.
Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Воєнний стан неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
Таким чином, позивач в межах строку позовної давності має право на стягнення заборгованості за вказаними вище кредитними договорами.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).
За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис2, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за даними кредитними договорами.
Щодо стягнення заборгованості за договором № 4308267 від 15.09.2021.
Відповідно до пункту 1.3. договору про споживчий кредит № 4308267 від 15.09.2021 кредит надавався на 15 днів.
Процентна ставка за користування кредитом: 2812,50 грн., яка нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору), що також зазначено у додатку №1 до договору про споживчий кредит № 4308267 від 15.09.2021 Графік платежів за договором про споживчий кредит № 4308267 від 15.09.2021.
Відповідач здійснив дії щодо пролонгації строку кредитування, а саме за п. 2.3.1.2., Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 4308267 від 15.09.2021сума кредиту становила 15000 грн., процентна ставка за користування кредитом 1,25%, 15.09.2021 було сплачено 10500 грн. - тіла кредиту та 1500 грн. - комісії за надання кредиту. 
Отже, заборгованість за відсотками за період з 16.09.2021-29.11.2021 (75 днів) становить 4218,75 грн. (75 днів *56,25 грн.)
Таким чином заборгованість за договором № 4308267 від 15.09.2021 становить 8718,75 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 грн., заборгованості за процентами в сумі 4218,75 грн.
Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 77477352 від 29.09.2021.
Судом встановлено, що згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 договору позики № 77477352 від 29.09.2021, загальна вартість кредиту 1711,84 грн., з яких 1000 грн. сума кредиту за договором, 711,84 проценти за користування кредитом.
Разом з тим, відповідно до договору позики № 77477352 від 29.09.2021 строк позики (строк договору) становить 64 дні, базова процентна ставка - 1,60% за кожен день користування.
Що стосується нарахованих банком відсотків, то їх розрахунок здійснено поза межами строку дії договору ( понад 64 дні), доказів пролонгації дії договору, як і оплати вказаних коштів суду не надано, відтак обґрунтованим нарахування відсотків, суд вважає на суму 1024 грн. (16 грн. *64 дні), які і підлягають до стягнення.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
Згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 0,16 грн. за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 (а.с. 30).
Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору позики № 77477352 від 29.09.2021 належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги частково, стягнути заборгованість за кредитним договором № 77477352 від 29.09.2021в загальному розмірі 2024,16 грн., з яких: 1000 грн. - тіло кредиту; 1024 грн. - відсотки; 0,16 грн. нараховані 3% річних
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що по внесено 13000 гривень витрат на правову допомогу в рамках договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правової допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 103-105); заявку на надання юридичної допомоги №1002 від 03.11.2025 (а.с. 108); витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, згідно з якого: усна послуга (з вивчення документів) - 2 год., ціна 4000 грн., складання письмової заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 год., ціна 9000 грн. (а.с. 109). 
Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 13000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.
Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі; те, що позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 702,76 грн.
На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість в загальній сумі 10 742 ( десять тисяч сімсот сорок дві ) гривень 91 копійку за :
- кредитним договором № 4308267 від 15.09.2021, в сумі 8 718 ( вісім тисяч сімсот вісімнадцять) гривень 75 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 500 ( чотири тисячі п`ятсот) гривень; заборгованість за процентами - 4 218 ( чотири тисячі двісті вісімнадцять) гривень 75 копійок;
- кредитним договором № 77477352 від 29.09.2021 в розмірі 2 024 ( дві тисячі двадцять чотири) гривні, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1 000 ( одна тисяча) гривень; заборгованість за процентами - 1 024 ( одна тисяча двадцять чотири) гривні4 нараховані 3% річних - 0 гривень 16 копійок.
У іншій частині вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір у сумі 702 ( сімсот дві) гривні 76 копійок та 3000 ( три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», вул. Мечнікова, 3 офіс 306, м. Київ, код ЄДРПОУ 44276926;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення - 18.03.2026.
Суддя
Івано-Франківського міського суду    Кіндратишин Л.Р.