УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 508/1043/20
провадження № 51-1360ск26
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 березня 2026 року і
встановила:
як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2026 року, постановленою під час судового розгляду кримінального провадження № 12020160370000030 від 10.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, залишено без задоволення клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про скасування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 11 березня 2026 року, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вказану ухвалу суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із постановленою ухвалою суду апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати указане судове рішення. Вказує, що суддя апеляційного суду постановив вказану ухвалу з порушенням вимог КПК України та із застосуванням неналежних прецедентів зробив помилковий висновок щодо відмови у відкритті апеляційного провадження.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Колегія суддів Верховного Суду перевірила матеріали провадження за касаційною скаргою та надані до неї копії судових рішень, дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.
За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Частиною 2 ст. 392 КПК України регламентовано, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
У силу ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Оскільки захисник ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу на судове рішення, а саме на ухвалу місцевого суду, прийняту в рамках судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції до ухвалення судового рішення, яке вирішує дане кримінальне провадження по суті, то воно не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції, після того, як встановив, що оспорювана ухвала оскарженню не підлягає, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 .
Саме з таких підстав апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника, як поданою на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
Ураховуючи наведене та керуючись п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 березня 2026 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2 ОСОБА_3