КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року місто Київ № 320/30230/25

Київський окружний адміністративний суд в складі судді Білоус А.Ю. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу, судді у відставці ОСОБА_1 , у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка, період проходження строкової військової служби та роботу на посаді директора судового департаменту (департаменту адміністрування судів) Міністерства юстиції України та проведення відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 20 грудня 2024 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 4 вересня 1971 року по 29 червня 1976 року, що становить 2 роки 4 місяці 27 днів, період проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 30 травня 1969 року по 6 червня 1971 року, 2 роки 8 днів та роботу на посаді директора судового департаменту (департаменту адміністрування судів) з 6 лютого 2001 року по 9 грудня 2002 року, 1 рік 10 місяців 4 дні, визначивши загальний стаж на посаді судді, який повинен бути врахований при обчисленні (розрахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , 40 років 7 місяців 14 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 27 грудня 2023 року, дати проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 2 червня 2016 року №1402-VIII.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що позивач отримує в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві щомісячне довічне грошове утримання, як суддя Вищого адміністративного суду України у відставці, з грудня 2015 року. 27 грудня 2023 року відповідачем було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII “Про судоустрій і статус суддів”. Проте при проведенні цього перерахунку до стажу роботи на посаді судді не було зараховано періоди половини строку навчання на стаціонарі юридичного вузу, проходження строкової військової служби та роботи на посаді директора судового департаменту Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим у грудні 2024 року позивач звернувся з листом до відповідача про зарахування зазначених періодів до стажу роботи на посаді судді для проведення відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, проте листом від 16 січня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві у такому зарахуванні відмовило.
На думку позивача, така відмова відповідача є протиправною, та останній зобов`язаний був зарахувати до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період проходження строкової військової служби, половину строку навчання та час роботи на посаді директора судового департаменту (департаменту адміністрування судів) Міністерства юстиції України і провести нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з наявності 40 повних років стажу роботи судді.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог та вказало, що Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII “Про судоустрій і статус суддів” наведено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких зараховується до стажу судді. Зарахування до стажу роботи на посаді судді для обчислення (розрахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці інших періодів, не передбачено ст. 137 Закону №1402. Інші періоди не є періодами роботи на посаді судді, та не є стажем (досвідом) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а отже не можуть зараховуватись при перерахунку довічного утримання судді у відставці. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Оскільки, законодавством не передбачено зарахування військової служби та навчання до стажу роботи на посаді судді, відсутні законні підстави для проведення перерахунку.
Відповідач зазначає, що відсутні підстави зарахування періодів половини строку навчання та періодів проходження військової служби до стажу роботи на посаді судді. Стаж роботи позивача на посаді судді 34 роки 4 місяці 5 днів (страховий стаж становить 48 років 8 місяців 3 дні), отже загальний процент для розрахунку щомісячного грошового утримання становить ((14 х 2 % ) + 50) = 78%. На підставі заяви від 25.01.2024 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та згідно довідки суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивачу з 27.12.2023 проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Розмір щомісячного довічного грошового утримання склав 200344,63 грн., з 01.03.2024 становить 200411,63 грн. Вказано, що щомісячне довічне грошове утримання обчислено вірно відповідно до норм чинного законодавства та наданих документів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.
З грудня 2015 року позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне грошове утримання як суддя у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій та статус суддів" з розрахунку 34 роки 4 місяці 5 днів стажу, виходячи з 78% від суддівської винагороди.
Вважаючи, що відповідач зобов`язаний був зарахувати до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період проходження строкової військової служби, половину строку навчання та час роботи на посаді директора судового департаменту (департаменту адміністрування судів) Міністерства юстиції України і провести нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з наявності 40 повних років стажу роботи судді, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою.
У відповідь на звернення позивача (зареєстроване 27.12.2024) Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 16.01.2025 №2672-55480/Ю-02/8-2600/25 повідомило про відсутність підстав для зарахування періодів половини строку навчання та періодів проходження військової служби до стажу роботи на посаді судді. Стаж роботи позивача на посаді судді 34 роки 4 місяці 5 днів (страховий стаж становить 48 років 8 місяців 3 дні), отже загальний процент для розрахунку щомісячного грошового утримання становить ((14 х 2 % ) + 50) = 78%. На підставі заяви від 25.01.2024 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та згідно довідки суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивачу з 27.12.2023 проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Розмір щомісячного довічного грошового утримання склав 200344,63 грн., з 01.03.2024 становить 200411,63 грн. Вказано, що щомісячне довічне грошове утримання обчислено вірно відповідно до норм чинного законодавства та наданих документів.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд ураховує таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені Законом України “Про судоустрій та статус суддів” №1402-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VІІІ).
Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Статтею 137 Закону №1402-VІІІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді : 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
За змістом частини шостої статті 69 Закону №1402-VІІІ, для цілей цього Закону вважається : 1) вищою юридичною освітою - вища юридична освіта ступеня магістра (або прирівняна до неї вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста), здобута в Україні, а також вища юридична освіта відповідного ступеня, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку; 2) стажем професійної діяльності у сфері права - стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти; 3) науковим ступенем - науковий ступінь у сфері права, здобутий у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави. Науковий ступінь, здобутий у вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави, повинен бути визнаний в Україні в установленому законодавством порядку; 4) стажем наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави.
Згідно абз. 4 п. 34 Розділу ХII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VІІІ, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Аналогічні положення закріплювались у ст. 135 стаж роботи судді Закону України “Про судоустрій і статус суддів” №2453-VI від 07.07.2010 (далі - Закон №2453-VI) та пунктом 11 Перехідних положень вказаного Закону, в редакції чинній до 28.03.2015, згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 64 Закону №2453-VI, для цілей цієї статті вважається : 1) вищою юридичною освітою - вища юридична освіта, здобута в Україні за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра, а також вища юридична освіта за відповідним освітньо-кваліфікаційним рівнем, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку; 2) стажем роботи у галузі права - стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче спеціаліста.
До набрання чинності Законом №2453-VI, спірні правовідносини регулювались Законом України “Про статус суддів” №2862-ХІІ від 15.12.1992 (далі - Закон №2862-ХІІ).
Щодо зарахування періоду половини строку навчання та періодів проходження військової служби до стажу роботи на посаді судді.
Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ було передбачено, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Також, відповідно до абз. 2ст.1 Указу Президента України №584/95 від 10.07.1995 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів, в редакції чинній на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Згідно п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Таким чином, передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, а також часу роботи на посаді, безпосередньо пов`язаній з керівництвом та контролем за діяльністю судів у підвідомчому Міністерству юстиції України органі.
Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становив більше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, враховується також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.
Таким чином, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, а тому невключення до відповідного стажу роботи позивача на посаді судді половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарного періоду проходження строкової військової служби та не врахування відповідачем таких для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання є протиправним.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.06.2018 по справі №243/4458/17, від 28.11.2019 по справі №342/119/17, від 20.04.2021 по справі №344/5707/19, від 31.03.2021 по справі №204/2241/17, які в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.
Із наявної у матеріалах справи копії військового квитка позивача вбачається, що ОСОБА_1 з 30.05.1969 по 06.06.1971 проходив строкову військову службу.
Крім того, із копії трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 04.09.1971 по 29.06.1976 навчався на денній формі навчання у Львівському державному університеті ім. І.Франка.
Отже, суд доходить висновку, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка (2 роки 4 місяці 28 днів) та період проходження ним строкової військової служби з 30.05.1969 по 06.06.1971 (2 роки 0 місяців 8 днів).
Щодо зарахування стажу трудової діяльності на посаді директора судового департаменту Міністерства юстиції України з 06.02.2001 по 09.12.2002, суд зазначає таке.
Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Аналізуючи наведену норму, суд доходить висновку, що вона передбачає урахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді крім роботи на посадах суддів також час роботи на інших посадах, зокрема, у Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за умови, що вони безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів.
Згідно з Указом Президії Верховної Ради УРСР від 06 жовтня 1970 року були створені обласні відділи юстиції при облвиконкомах і суди фактично перейшли в підпорядкування юстиції виконавчого комітету обласних рад депутатів трудящих.
Компетенція Міністерства юстиції УРСР визначалась Положенням від 04.09.1972 і зводилась до організаційного керівництва судами (включаючи перевірку організації роботи судів, видання обов`язкових наказів та інструкцій, керівництво кадровою роботою у судах і т. ін.), керівництва нотаріатом і судово-експертними установами, загальне керівництво органами запису актів громадянського стану і адвокатурою.
Судом установлено та що підтверджується записами в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 працював в Міністерстві юстиції України на посаді директора судового департаменту з 06.02.2001 по 09.12.2002 (1 рік 10 місяців 4 дні).
Суд зазначає, що вказана посада безпосередньо пов`язана з керівництвом та контролем за діяльністю судів, а тому підлягає зарахуванню до стажу роботи на посаді судді.
Верховний Суд у постанові від 30.05.2019 у справі № 592/2569/17 сформулював висновок щодо застосування абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону №2862-XII у питанні обрахунку стажу роботи, що дає право отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, який зводиться до того, що “ невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, роботи на робота на посадах підвідомчих Міністерству юстиції України органах на місцях і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.”
Зважаючи на вищевикладене, стаж роботи позивача в Міністерстві юстиції України на посаді директора судового департаменту з 06.02.2001 по 09.12.2002 (1 рік 10 місяців 4 дні) має бути зарахований до стажу судді для визначення розміру щомісячного довічного грошового забезпечення.
Підсумовуючи викладене, загальний стаж ОСОБА_1 для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розумінні Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII складає повних 40 років (40 років 7 місяців 15 днів):
34 роки 4 місяці 5 днів – на посаді судді (сторонами зазначене не заперечується та не є спірним);
2 роки 4 місяці 28 днів – половина строку навчання;
2 роки 0 місяців 8 днів - проходження строкової військової служби;
1 рік 10 місяців 4 дні - робота на посадах підвідомчих Міністерству юстиції України органах на місцях.
Судом зазначалось, що за змістом частини третьої статті 142 Закону №1402-VI за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Оскільки судом установлено, що позивач має суддівський стаж 40 років, тобто понад 20 років на посаді судді, відповідно розмір щомісячного довічного грошового утримання має бути збільшений на 40%, що загалом становить 90% від грошового утримання позивача (50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 40 % (20 років * 2 %) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років. 
З огляду на проаналізоване правове регулювання, судову практику Верховного Суду, встановлені обставини, підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди судді, починаючи з 27.12.2023 (в межах заявлених вимог), з урахуванням раніше виплачених сум.
Задоволення вимог шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 27.12.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи з розрахунку 90% від суддівської винагороди з урахуванням раніше проведених виплат, є належним та достатнім способом захисту інтересів позивача щодо виплати недоплаченої пенсії.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов задоволено повністю на користь позивача підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2-3, 5-15, 72-77, 90, 122, 132, 139, 242-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка (2 роки 4 місяці 28 днів), період проходження ним строкової військової служби з 30.05.1969 по 06.06.1971 (2 роки 0 місяців 8 днів) та роботу в Міністерстві юстиції України на посаді директора судового департаменту з 06.02.2001 по 09.12.2002 (1 рік 10 місяців 4 дні).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді:
половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка (2 роки 4 місяці 28 днів);
період проходження ним строкової військової служби з 30.05.1969 по 06.06.1971 (2 роки 0 місяців 8 днів);
роботу в Міністерстві юстиції України на посаді директора судового департаменту з 06.02.2001 по 09.12.2002 (1 рік 10 місяців 4 дні).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди судді, починаючи з 27.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Відомості про сторони та інших учасників справи: 
позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );
відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16).
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білоус А.Ю.