Справа № 352/21/26
Провадження № 2/352/447/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - Гриньків Д.В.,
секретар судового засідання Івасів В.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Тисменицької територіальної громади в особі Тисменицької міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.
05.01.2026 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , Тисменицької територіальної громади в особі Тисменицької міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування.
Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (бабуся позивача), після смерті якої відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 . Спадкоємцями вищезгаданого майна в рівних частках стали сини ОСОБА_5 (батько позивача) та ОСОБА_6 , за якими на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане Тисменицькою ДНК 19.06.1993 року, було зареєстровано право власності в рівних частках на вищезгадане домоволодіння. Згодом, відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 року поділено спірний житловий будинок та господарські споруди з виділенням кожному конкретних приміщень у будинку та господарських споруд.
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на спірне будинковолодіння. Позивач, який є єдиним спадкоємцем після померлого, звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак постановою від 24.10.2025 року Державному нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані два співвласники нерухомого майна: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/2 частини кожному. Однак, після державної реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області було прийняте рішення про проведення реального поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після винесення рішення ОСОБА_5 помер не зареєструвавши зміни в Державному реєстрі речових прав, що створило юридичну невизначеність щодо прав на частку в будинку та неможливість видачі правовстановлюючих документів. Тому просив позов задовольнити.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, до суду надіслала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнає.
Представник відповідача –Тисменицької міської ради в судове засідання не з`явився повідомлений про день, час та місце розгляду справи через підсистему "Електронний суд". До суду надіслав заяву, в якій звернув увагу суду на те, що позивач просить визнати право власності на частину спірного житлового будинку, що складає 52,2% від загальної вартості будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . Проте, рішенням Тисменицького районного суду від 27.04.2017 року у справі № 352/2036/15-ц виділено ОСОБА_7 1/2 частину спірного будинку, що складає 47,8% від загальної вартості будинковолодіння, натомість 52.2% загальної вартості будинковолодіння виділено ОСОБА_3 . Теж саме стосуються нумерації виділених приміщень. Відтак позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на частку будинковолодіння, яка спадкодавцю не належить. Просила розгляд справи здійснювати без участі представника.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 14.01.2026 року постановлено відкрити провадження у даній справі та призначити підготовче судове засідання.
Згідно ухвали суду від 26.02.2026 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову та подальший розгляд справи проводити з урахуванням змінених позовних вимог. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 року призначено справу до судового розгляду.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 82345478 від 27.08.2025 року зареєстровано видачу дубліката свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.1993 року, яке видане державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В., посвідчено, що на підставі статті 529 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є в рівних частках син - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_5 .
Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з одного, жилого, дерев`яного будинку, житловою площею 20 кв.м., що знаходиться в с. Липівка Тисменицького р-ну, розташований на землі Липівської сільської Ради. Жилий будинок належить спадкодавцю на підставі запису в погосподарській книзі виконкому Липівської сільської Ради за № 414, що підтверджується довідкою цього ж виконкому вид. 16.06.93 року за № 431 (а.с.14).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Департаментом адміністративних послуг (ЦНАП м. Івано-Франківськ) Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_5 , заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 82255751 від 19.08.2025 року (а.с.10).
Відповідно до довідки Тисменицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 19.08.2025 року, виданої гр. ОСОБА_2 про те, що в ОСОБА_8 , державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, є в провадженні спадкова справа спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Громадянин ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, згідно спадкової №197/2025 (а.с.15).
Згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ від 11.09.2025 року №01784, яка видана ОСОБА_2 про те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 має наступні технічні характеристики: що станом на 11.09.2009 року (момент здійснення реєстрації права власності), до складу домоволодіння входили: житловий будинок, загальною площею 49.7 кв.м., житловою площею 20,3 кв.м., Л/кухня загальною площею 11,0 кв.м., Сарай(шопа) загальною площею 4,5 кв.м.; Стайня, загальною площею 27,7 кв.м.; Стодола, загальною площею 38,6 кв.м.; Сарай, загальною площею 9,1 кв.м., Вбиральня, загальною площею 1,1 кв.м.; Сарай (шопа), загальною площею 5,2 кв.м.; Навіс, загальною площею 25,7 кв.м.; Криниця, загальною площею 6,0 м/п.; Огорожа, загальною площею 57,6кв.м.,; Ворота, загальною площею 8,0 кв.м.; Огорожа, загальною площею 21,3 кв.м.
На момент обстеження 11.09.2025 року встановлено, що технічні характеристики об`єкта не змінились. Щодо реєстрації права власності повідомлено, що згідно архівних даних 11.09.2009 року за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було зареєстровано право власності в рівних частках на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право на спадщину видане Тисменицькою ДНК 19.06.1993 року Р№ 1-1329. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 11.09.2009р., реєстровий запис № 55, книга №1. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось (а.с.16).
Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 року у справі № 352/2036/15-ц, ухвалено, зокрема: поділити житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідно до розміру їх часток з виділенням кожному з них конкретних приміщень у будинку та господарських споруд відповідно до варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19 вересня 2016 року.
Виділити ОСОБА_5 в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту №2 експертизи №0045/09-2016 як першому співвласнику, а саме, коридор 1-1 площею 6,2 кв.м., кухню 1-2 площею 16,0 кв.м., навіс літ. З площею 25,7 кв.м., літню кухню літ. Б площею 11,0 кв.м., шопу літ. В площею 4,5 кв.м., шопу літ. К площею 5,2 кв.м. загальною вартістю 104095,6 грн., що складає 47,8 % від загальної вартості будинковолодіння.
Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою за адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту №2 експертизи №0045/09-2016 як другому співвласнику, а саме, кладову 1-4 площею 7,2 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 20,3 кв.м., сарай літ. Е площею 9,1 кв.м., стодолу літ. Д площею 38,6 кв.м., стайню літ. Г площею 27,7 кв.м. загальною вартістю 113752,4 грн., що складає 52,2 % від загальної вартості будинковолодіння (а.с.23-26).
Згідно постанови державного нотаріуса Колтун С.В. від 24.10.2025 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . На момент звернення до нотаріуса у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані два співвласники нерухомого майна: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/2 частини кожному. Однак, після державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області було прийняте рішення про проведення реального поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак зміни в Державному реєстрі не проведено тому із зміною часток в будинковолодінні співвласників. ОСОБА_5 помер не зареєструвавши зміни в Державному реєстрі речових, що створило юридичну невизначеність щодо прав на частку в будинку та неможливість достовірного встановлення правовстановлюючих документів, свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо (а.с.13).
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. 
Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом.
Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права.
Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.
Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.ст.1222-1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з положеннями ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.
Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення на якій правовій підставі особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18 та у постанові від 17 січня 2024 року у справі № 522/3999/23.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. 
Так, на підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 року у справі № 352/2036/15-ц ОСОБА_5 виділено в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту №2 експертизи №0045/09-2016 як першому співвласнику, а саме, коридор 1-1 площею 6,2 кв.м., кухню 1-2 площею 16,0 кв.м., навіс літ. З площею 25,7 кв.м., літню кухню літ. Б площею 11,0 кв.м., шопу літ. В площею 4,5 кв.м., шопу літ. К площею 5,2 кв.м. загальною вартістю 104095,6 грн., що складає 47,8 % від загальної вартості будинковолодіння. ОСОБА_5 помер, однак не встиг зареєструвати зміни у праві власності на свою частку у даному майні в Державному реєстрі речових прав. Суд враховує, що сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності.
Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_2 , а підставою для відмови нотаріуса позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 є саме відсутність реєстрації речових прав на вказане нерухому майно, тому суд з урахуванням викладеного, з метою реалізації спадкових прав позивача вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
З огляду на зазначене позов слід задовольнити повністю.
На підставі ст.ст.11, 15, 16, 182, 328, 392, 1218, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Тисменицької територіальної громади в особі Тисменицької міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: коридор 1-1 площею 6,2 кв.м., кухню 1-2 площею 16,0 кв.м., навіс літ. З площею 25,7 кв.м., літню кухню літ. Б площею 11,0 кв.м., шопу літ. В площею 4,5 кв.м., шопу літ. К площею 5,2 кв.м., що складає 47,8 % від загальної вартості будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
відповідачі: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
Тисменицька територіальна громада в особі Тисменицької міської ради, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця, Івано-Франківська область, 77401, ЄДРПОУ: 04356165.
Рішення складене в повному обсязі 17.04.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області        Гриньків Д.В.