Справа № 352/246/26
Провадження № 3/352/120/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли відділення поліції №1(м. Тисмениця) Івано-Франківського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №806032 від 30.01.2026 року:
30.01.2026 року о 09 год 35 хв вул. Шевченка в с. Підлужжя, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем PEUGEOUT 301, номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kengoo, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3.Б, 13.3 ПДР України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що зіткнення автомобілів відбулося не з його вини, про що свідчить і характер пошкоджень, оскільки спочатку транспортні засоби зіткнулися боковими дзеркалами, а в подальшому відчув удар в задню частину транспортного засобу , що було здійснено передньою частиною під керуванням ОСОБА_2 .
Захисник в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується схемою з місця ДТП.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що зіткнення відбулося на його смузі руху з вини ОСОБА_1 . 
Оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 та 280 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, які має знати кожний водій, що керує транспортним засобом.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, зокрема в даному випадку на п.п.2.3б, 13.3 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.
Згідно з п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Зіставлення фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_3 з протоколом складеним відносно нього свідчать про те, що ДТП сталось за участю двох водіїв транспортних засобів. На переконання суду, для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.
На підтвердження викладених у протоколі ААД №806032 від 30.01.2026 року про адміністративне правопорушення обставин додано такі докази: схема місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відео- та фото матеріали, що містяться на оптичному диску, рапорт працівника поліції.
Разом із цим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху.
При цьому суд, звертає увагу на те, що у схемі місця ДТП зазначено ширину дороги 5,2 м, а початок осипу 2,5 м. Одночасно місце зіткнення знаходиться посередині осипу, що на схемі ДТП зображений значною шириною та свідчить про те, що місце зіткнення було на смузі руху ОСОБА_1 . Крім того, дана схема ДТП підписана обома учасниками дорожнього руху без зауважень. 
Суд приймає до уваги і пояснення учасників стосовно порядку зіткнення транспортних засобів, а саме те, що спочатку останні зіткнулися бічними дзеркалами, а в подальшому відбулося зіткнення між передньою частиною ОСОБА_2 та задньою частиною ОСОБА_1 . На переконання суду, такий механізм зіткнення свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд також зауважує, що поняттям «безпечне керування транспортним засобом» охоплюється необхідність вчинення водієм усього комплексу дії, пов`язаних із керуванням автомобілем для запобігання негативних наслідків у вигляді наїзду на людей, перешкоди, зіткнення автомобілів тощо, у тому числі і можливості зупинки автомобіля у випадку виникнення обставин які вимушують водія вчинити такі дій. До цих обставин відноситься і уникнення зіткнення з перешкодою на шляху руху автомобіля.
При цьому, законодавцем не визначено будь-яких правил щодо дій водія транспортного засобу, пов`язаних із оцінкою ним дорожньої обстановки, якщо він рухається по своїй смузі, а на зустріч йому по тій же смузі рухається транспортний засіб.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.3Б та п. 13.3 ПДР України.
Крім того, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
З огляду на зазначене провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, ст.ст.247,283-287,294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області      Гриньків Д.В.