Справа № 192/697/26 
Провадження № 1-в/192/173/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
01 квітня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Хабаровському краю, РФ, засудженого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 
Початок строку: 29.04.2022 року
Кінець строку: 29.04.2026 року 

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду  ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дана особа засуджена більше двох разів до позбавлення волі за умисні злочини та за тяжкі злочини та звільняється з місць позбавлення волі 29 квітня 2026 року по закінченню строку покарання. За час відбування покарання засуджений допустив 19 порушень режиму відбування покарання, за що має 19 стягнень, 4 з яких погашено. Заохочень не має, вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.
Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та засуджений в судове засідання не з`явилися. Згідно поданих письмових заяв, доданих до матеріалів справи, просили розглядати справу за їх відсутності (а.с.10,11). Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. 
Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів згідно ч. 4 ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши подані матеріали вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, зокрема, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2010 року був засуджений за вчинення кримінального правопорушення – тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14 жовтня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 29 днів.
Також ОСОБА_3 був засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року за вчинення кримінального правопорушення – тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
Крім того, вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 має судимості за тяжкі злочини та засуджений два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини. 
За час відбування покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_3 характеризується негативно, допустив 19 порушень режиму відбування покарання, за що має 19 стягнень, 4 з яких погашено, заохочень не має. Не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку. Стикаючись з проблемою, нездатний знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка адекватна. В життєвих обставинах емоції не переважають здоровий глузд, здатний контролювати емоції. Не бере відповідальності за вчинені дії на себе. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Вину визнав, розкається в скоєному злочині. Бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та несистемний характер. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах/заходах, але за поведінкою чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності, або, відвідуючи заходи програми, не бере активної участі в діяльності групи/відвідує несистемно. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу. Вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.
Вирішуючи питання про встановлення адміністративного нагляду, суд посилається на те, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 ст. 8 Конвенції та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.
Суд вважає, що втручання в право  ОСОБА_3 на повагу до приватного життя ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та відповідні заходи, які просить встановити адміністрація колонії, переслідують законну мету запобігання злочинам.
Заборона  ОСОБА_3 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборона відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив є необхідним у демократичному суспільстві, пропорційним законній меті, яка переслідується шляхом встановлення таких заборон з огляду на те, що  ОСОБА_3 відбуває покарання за умисні злочини, допускав порушення режиму відбування покарання. Перебування його в будинку (квартирі) в нічний час також буде слугувати запобіжником в частині відвідування ним закладів, де продаються спиртні напої на розлив. 
Тому суд вважає, що в даному випадку є підстави для встановлення адміністративного нагляду строком 2 роки з огляду на поведінку  ОСОБА_3 під час відбування покарання, оскільки остання свідчить про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення. 
Підстави для відмови в задоволенні подання або для зменшення строку адміністративного нагляду - відсутні.
Керуючись п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:
Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного  ОСОБА_3  – задовольнити.
Встановити  ОСОБА_3  адміністративний нагляд строком на 2 (два) роки. 
Заборонити  ОСОБА_3  виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня отримання копії постанови.
Суддя      ОСОБА_1