СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/29816/25
пр. № 3/759/220/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 , захисника Лушкіна М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №530951 від 03.12.2025 року, 03.12.2025 року о 21:40 год. у м. Києві по бульв. Академіка Вернадського, буд.87, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, тест № 4067, результат 0,33 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що того вечора, після святкування дня народження дитини його знайомої, підвозили компанію гостей до найближчої станції метро, в автомобілі знаходилось 5 осіб, за кермом був його товариш, оскільки ОСОБА_1 себе не добре почував. Коли стояли на зупинці неподалік метро та розмовляли, до них підійшли працівники поліції та повідомили ОСОБА_1 про те, що його автомобіль стоїть у забороненій для паркування зоні. Як власник транспортного засобу він погодився з цими обставинами та не заперечував проти складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Надалі поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, результат огляду він не заперечував, оскільки транспортним засобом не керував.
Захисник Лушкін М.Ю. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зауважив, що на відеозаписі, який долучено до матеріалів справи, не зафіксовано у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а також працівниками поліції не дотримано процедуру проведення огляду на встановлення стану сп`яніння. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пп. «а» п. 2.9 ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9.а ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за викладених вище обставин, повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530951 від 03.12.2025 року; чеком приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0479, тест №4067, результат 0,33 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 згоден з результатами огляду; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6274296 від 03.12.2025 року; відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, що міститься в матеріалах справи та з якого, зокрема, вбачається, як працівники поліції підходять до транспортного засобу марки «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_2 , який стоїть неподалік зупинки громадського транспорту з увімкненою аварійною сигналізацією, біля якого перебуває ОСОБА_1 та повідомляють йому про заборону паркувати автомобіль на даній ділянці дороги, з чим останній погоджується та відповідає, що він «призупинився трішки» та зі змісту розмови вбачається, що він висаджував пасажирів ближче до станції метро. В подальшому поліцейські неодноразово називають ОСОБА_1 водієм вказаного транспортного засобу, на що останній жодного разу не висловлює заперечень та погоджується зі складеною стосовно нього постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Під час спілкування з ОСОБА_1 , вбачаючи у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейським було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", на що ОСОБА_1 погодився , результат огляду 0,33 проміле, з яким ОСОБА_1 був згідний, після чого поліцейський перейшов до оформлення адміністративних матеріалів, з якими ознайомив ОСОБА_1 , роз`яснив останньому його права. В подальшому ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Позиція сторони захисту розцінюється судом як така, що направлена на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, з огляду на наступне.
Так, пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Лушкіна М.Ю. про те, що його підзахисний не керував транспортним засобом марки «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_2 , суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6274296 від 03.12.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів), а також відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.
Інші доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами у їхній сукупності.
Крім цього, суд зазначає, що працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на завдання КУпАП та мету адміністративного стягнення (ст. ст. 1 та 23 КУпАП), беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, суд накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 40-1, 130, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) коп.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Кравець