Справа № 727/16242/25 
Провадження № 2/727/1653/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)

31 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівців у складі:
головуючої судді Бойко М.Є.,
за участю секретаря судових засідань Васківчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.
В обгрунтування таких вимог позивач вказує, що 12.07.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LM597523844 на суму 12 000,00 грн., який підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора XNND-4823.
Згідно умов вищевказаного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував ОСОБА_1 шляхом ініціювання такого переказу через банк провайдер грошові кошти у загальному їх розмірі 12 000,00 грн.
20.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 20/0324-01.
28.05.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28/0525-01 .
16.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № LM597523844 від 12.07.2024 року.
Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № LM597523844 дорівнює 40 266,09 грн. та складається з: 12 000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 22 266,09 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 6 000 грн.- заборгованості за штрафними санкціями (пенею, штрафами), проте позивач просить стягнути з відповідачки лише борг, який утворився у зв`язку із несплатою нею кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, тобто у розмірі 34 266,09 грн., а також просить стягнути з неї на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду, в розмірі 2422, 40 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 січня 2026 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2026 року, ухваленим у справі №727/16242/25, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" було повністю задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за Кредитним договором № LM597523844 від 12.07.2024 у розмірі 34 266,09 грн., яка складається з: 12 000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 22 266,09 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам, а також судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 березня 2026 року задоволено відповідну заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Якобишеної Т., заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2026 року скасовано, відмовлено у клопотанні представника відповідачки про розгляд справи в загальному позовному провадженні та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
24.03.2026 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Якобишена Т.Д. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 27 000 грн, яка складається з: 12 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту та 15 000,00 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, оскільки кредитний договір № LM597523844 від 12.07.2024 року укладений після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення процентної ставки на рівні 1,50 % від суми кредиту за кожний день користування ним є нікчемними відповідно до положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також представник відповідачки зазначила, що заявлені позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. є явно неспівмірними зі складністю справи, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат ( їх дійсності, необхідності та розумності), а тому вона просить суд їх зменшити до 1 000 грн.
27.03.2026 року представник позивача Сахарова О.І. подала до суду відповідь на відзив та заяву про зменшення частково позовних вимог до 27 000 грн., з яких: 12000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 15 000 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Щодо співмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу вказала, що до позовної заяви долучено свідоцтво адвоката, довіреність, надану ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про підтвердження надання таких послуг у вказаному в позові розмірі, а саме на суму 7 000, 00 грн.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали письмові заяви про його проведення без їх участі.
Враховуючи неявку сторін, та на підставі ч.ч.1,3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за їх відсутності та не фіксувати судовий процес за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
12.07.2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LM597523844.
Вказаний договір укладено у формі електронного документа, він підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора XNND-4823.
Відповідно до п.п.2.1.,2.2 цього договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 12000 грн 00 коп. (дванадцять тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» .Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є Загальною сумою Кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
Відповідно до п.7.3 Договору кінцева дата повернення (виплати) кредиту 11.08.2029 року.
20.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 20/0324-01.
28.05.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28/0525-01 .
16.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № LM597523844 від 12.07.2024 року.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підтавою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію`визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій особі цього договору.
Оскільки договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 шляхом застосування нею електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, він укладений з додержанням письмової форми, та процедури, визначених Законом України «Про електронну комерцію».
Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Отже, ТОВ «ФК «ЕЙС» у визначеному Законом порядку набуло право вимоги до ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідачкою та її представником факт укладення кредитного договору № LM597523844 від 12.07.2024 року, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 12 000 грн., невиконання останньою своїх зобов`язань за цим договором та розмір її заборгованості з урахуванням зменшених позовних вимог не заперечуються та фактично визнані.
За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також , враховуючи те, що відповідачка не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором, зменшені позовні вимоги в цій частині визнає, приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 12 000, 00 грн. основної суми боргу та 15 000 грн. заборгованості за відсотками.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. є завищеними, а тому, враховуючи також клопотання представника відповідачки про їх зменшення, визначає суму до стягнення в цій частині з останньої на користь позивача у розмірі 2 000 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 42986956 заборгованість за Кредитним договором № LM597523844 від 12.07.2024 у розмірі 27 000 грн, яка складається з: 12 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту та 15 000,00 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 03.04.2026 року.

Суддя Бойко М.Є.