Справа № 127/33301/25 
Провадження № 33/801/348/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Антонюк Юлії Михайлівни на постанову Вінницького міського Вінницької області від 02.12.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -
в с т а н о в и л а :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ,серії ЕПР 1 №487808, 19.10.2025 о 12:17 по вул. Сабарівське шосе, 2 у м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo, д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб та електроопора отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.3. б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2025 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 605,5 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Антонюк Ю.М., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Вказала, що судом було порушено конституційне право ОСОБА_1 на захист, оскільки його не було повідомлено належним чином про час, дату і місце розгляду справи. Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, а суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та безпідставно дійшов висновку про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Окрім того, застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є надто суворим і категоричним , оскільки він раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, не порушував ПДР, є діючим військовослужбовцем за призовом під час мобілізації і проходить службу на посаді , безпосередньо пов`язаній із керуванням транспортним засобом ,що буде перешкоджати проходити військову службу і виконувати її обов`язки. 
Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови, посилаючись на те, що справа розглядалась судом без участі ОСОБА_1 ..
Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає ,що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено, оскільки в матеріалах справи наявна довідка про не доставлення йому СМС-повідомлення з повісткою про виклик до суду, через некоректно вказаний номер. Отримати повістку рекомендованим листом ОСОБА_1 не мав можливості, так як перебуває на військовій службі та не проживає з місцем реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню. Перевіривши матеріали справи, постанову суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню частково лише в частині судорості призначеного судом покарання, внаслідок чого постанова суду підлягає зміні, а в частині встановлення судом наявності складу правопорушення за ст.124 КУпАП та вини ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з протоколом про адімністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №487808 , 19.10.2025 о 12:17 по вул. Сабарівське шосе, 2 у м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo ,д.р.н.  НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб та електроопора отримали механічні пошкодження.(а. с. 1)
У поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він 19.10.2025 ,приблизно о 12:17 год, рухався на автомобілі Volvo ,д.р.н.  НОМЕР_1  , по вул. Сабарівське шосе, 2 у м. Вінниці. В цей час автомобіль раптово потягнуло вправо і було здійснено наїзд на електроопору правим колесом (а.с.3)
Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП , суд вірно виходив із того ,що обставини справи ,а саме те, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.3.б ДРР України, не врахував дорожню обстановку, що призвело до наїзду на електроопору та спричинення матеріальних пошкоджень ,а також його вина підтверджується дослідженими доказами : протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та поясненнями ОСОБА_1 ,у яких він визнав факт наїзду ним на електроопору та її пошкодження.
З врахуванням викладеного ,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини щодо вчиненого ним правопорушення за ст.124 КУпАП та його вини, правильно оцінив докази ,вірно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Доводи представника ОСОБА_1 – адвоката Антонюк Ю.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необгрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до п. 2.3. б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з частиною другоюстатті 251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави (рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства).
Об`єктивна сторона правопорушення за ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Стверджуючи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, представник не зазначила , у чому саме конкретно полягає чи проявилась відсутність складу цього адмінправопорушення, чи він не був учасником дорожнього руху, чи не було пошкодження транспортного засобу, чи відсутність його вини ,чи причинно- наслідкового зв`язку .
Як вбачається з матеріалів справи і пояснень правопорушника ,він був учасником дорожнього руху ,оскільки керував транспортним засобом; будучи учасником дорожнього руху він порушив вимоги п. 2.3.б ПДР України, оскільки повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі , пов`язаний з таким порушенням факт механічного пошкодження транспортного засобу та електроопори також підтверджено.
Оскільки представник ОСОБА_1 – адвокат Антонюк Ю.М.  в апеляційній скарзі не зазначає, який саме елемент складу адміністративного правопорушення є відсутнім або недоведеним, такі доводи мають загальний і неконкретизований характер.
Це, у свою чергу, унеможливлює для суду апеляційної інстанції належну перевірку обґрунтованості наведених аргументів. 
Факт того ,що саме порушення п.2.3.б Правил дорожнього руху ОСОБА_1 призвели до наїзду на електроопору і спричинило пошкодження її і транспортного засобу, підтверджується протоколом, схемою місця ДТП та поясненнями самого ОСОБА_1 в яких він сам вказує про наїзд на електроопору. Суб`єктом цього складу є водій транспортного засобу тобто ОСОБА_1 . Суб`єктивна сторона характеризується необережною формою вини, а сам ОСОБА_1 не заперечував факту події та своєї участі в ній. Таким чином, у діях ОСОБА_1 підтверджується його вина і наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яку доводи скарги не спростовують.
Доводи про те, що було порушено конституційне право ОСОБА_1 на захист в суді першої інстанції, оскільки, його не було повідомлено належним чином про розгляд справи не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.3.б ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. 
У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 — адвокат Антонюк Ю.М. зазначив, що ОСОБА_1 визнає вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і просить суд змінити адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на штраф, з огляду на те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а також посада на якій він проходить військову службу безпосередньо повязана із керуванням транспортного засобу.
Суд , на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку, що  ОСОБА_1 порушив п.2.3. б ПДР України, що є підставою для відповідальності за ст.124 КУпАП.
Разом із тим, призначаючи покарання ОСОБА_1 у вигляді позбавлення його водійських прав терміном на 6 місяців, суд не врахував тяжкість вчиненого правопорушення, його наслідки та особу правопорушника .
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи ,що ОСОБА_1 до апеляційної скарги надані докази про те, що він є діючим військовослужбовцем за призовом під час мобілізації і проходить службу в ЗСУ, де виконує обов`язки на посаді, що пов`язана із керуванням транспортним засобом, до відповідальності за порушення ПДР притягується вперше, так як раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а також враховуючи незначну тяжкість вчиненого правопорушення та його наслідки ,зокрема, що внаслідок ДТП не було завдано будь-якої шкоди іншим автомобілям чи громадянам, апеляційний суд вважає можливим замінити призначене судом адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на сплату максимального штрафу на користь держави , передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Враховуючи наведене, оскаржувана постанова в частині призначеного ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП покарання підлягає зміні .В іншій частині оскаржувана постанова ,як ухвалена з дотриманням норм права ,підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського Вінницької області від 02.12.2025 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Антонюк Юлії Михайлівни задовольнити частково.
Постанову  Вінницького міського Вінницької області від 02.12.2025 року в частині накладеного на  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП адміністративного стягнення змінити з позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на накладення на нього штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.
В решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду    С. Г. Копаничук