Справа № 202/1642/26
Провадження № 3/202/698/2026

П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпра Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19.01.2026 року о 20 год 30 хв. керував транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов в законом установлено у порядку на місці з власної згоди за допомогою приладу Alcotest 75100IML ARND 0032 з позитивним результатом 2,71 промілей, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання вину не визнав, зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 - Корольков М.В. у судовому засіданні надав заперечення на складений протокол серії ЕПР 1 №570520 в якому зазначив, що у інспекторів поліції були відсутні будь які докази порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а також взагалі керування ОСОБА_1 автомобілем, а ось стан спілкування ОСОБА_1 є самою адекватною поведінкою обуреної особи на безпідставні вимагання документів і порушення його прав і діючого законодавства. Також, беручи до уваги те, що майже раніше даними працівниками поліції ОСОБА_1 безпідставно перевіряли на стан алкогольного сп`яніння і він показав -0 (від 16.07.2025 року), то це підтверджує очевидне і упереджене ставлення поліціантів. Отже, доказів порушення ПДР ОСОБА_1 не надано, права та обов`язки йому не роз`яснювали і навіть не представлялися згідно ст.18 ч.3 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю. 
Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень закріплених в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, що 12.02.2026 року о 00 год 45 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп`яніння а саме (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством відмовився, чим порушив п.2.5.ПДР) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14 (в редакції від 19 грудня 2008 року, далі - Постанова), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства юстиції України №114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.)
Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Разом з тим, з дослідженого судом відеозапису, на якому зафіксовані події, відсутній факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Відповідно до дослідженого відеозапису, у ОСОБА_2 взагалі відсутній факт перебування за кермом. Під час того, як працівники патрульної поліції вийшли з машини та підійшли до транспортного засобу то ОСОБА_2 перебував на пасажирському місці. Працівниками патрульної поліції було зазначено про необхідність надати посвідчення водія ОСОБА_2 , зазначивши, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом під час комендантської години, хоча ні сам момент зупинки, ні сам факт керування, ні сам факт перебування ОСОБА_2 , за кермом зафіксовано не було. Сам ОСОБА_2 повністю заперечував той факт, що він взагалі перебував за кермом, та зазначив, що за кермом перебував його товариш, а не він сам. Також працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 хоча ні матеріали справи, ні відеозапис не містить жодних підтверджень ознак сп`яніння, а тільки достовірно свідчить про надуманість з боку патрульного щодо наявності неіснуючих ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 та прагнення поліцейського до формального притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою виконання так званого показника. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_2 чітко зазначав, що він не перебував за кермом транспортного засобу та не керував їм, що свідчить про те, що він взагалі не перебував у статусі водія, відповідно до цього, взагалі не розуміє, чому саме до нього звертаються співробітники патрульної поліції, а отже відповідні дії з боку поліцейських могли розцінюватися останнім як такі, що порушують його права та на безпідставне притягнення до відповідальності, оскільки відповідними даними не доводиться, що у поліцейських були достатні підстави вважати, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності перебувала у статусі водія та в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, зазначеними в протоколі. 
У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.
Отже, будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 12 лютого 2026 року о 00 годині 45 хвилин керував транспортним засобом, а також у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, тому суд приходить до висновку, що  ОСОБА_2 взагалі не був водієм в розумінні вимог ПДР України. 
Враховуючи зазначене, дії  ОСОБА_2 не можна вважати порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що  ОСОБА_2 перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та керував ним, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя    Волошин Є.В.