Справа № 717/2597/25
Номер провадження 3/717/1/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року      селище Кельменці
Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши матеріали, що надійшли з Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
21 жовтня 2025 року о 00 год. 03 хв. у селищі Кельменці по вул. О. Паламаря, буд. 2 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та поведінка, що не відповідала обстановці.
У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водієві було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 0610», а також запропоновано проїхати до Кельменецької багатопрофільної лікарні для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою технічного засобу відеозапису, а саме нагрудного персонального відеореєстратора працівника поліції.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку поєднується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами та утримуватися від дій, спрямованих на затягування судового розгляду.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain, від 07 липня 1989 року, пункт 35), а також у рішенні у справі «Смірнова проти України» (від 08 листопада 2005 року, пункти 66–69) наголосив, що обов`язок забезпечення оперативного здійснення правосуддя покладається насамперед на державу та судові органи, а розумність строків судового розгляду оцінюється з урахуванням складності справи та поведінки її учасників.
З урахуванням наведеного, а також відсутності об`єктивних перешкод для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія або бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також дослідити всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом установлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 293587 від 21 жовтня 2025 року, складеним уповноваженою службовою особою відповідно до вимог статті 256 КУпАП, який відповідно до статті 251 КУпАП є належним доказом та підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою особи від його проходження;
-відеозаписом, здійсненим працівником поліції з використанням технічних засобів відеофіксації, застосування яких передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію», на якому зафіксовано подію, обставини зупинки транспортного засобу, виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а також його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Безпідставними є також доводи захисника Чебан Т. В. про те, що працівники поліції жодним чином не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду, можливість проходження огляду в закладі охорони здоров`я. 
Зі змісту відеозаписів встановлено, що працівник поліції неодноразово (о 00:12, 00:15, 00:17, 00:18) пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з., а після його відмови, запропонував пройти огляд в медзакладі – Кельменецькій багатопрофільній лікарні, однак водій відмовився. 
Надалі водія ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність згідно пункту правил 2.5 ПДР України та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.
Стосовно зауваження ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу, суд не приймає до уваги, адже поважність причини зупинки транспортного засобу не є обставиною, яка підлягає доказуванню в межах розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, як неодноразово наголошували працівники патрульної поліції, водія було зупинено за порушення комендантської години.
Так, для правильного розгляду справи важливим є встановлення саме факту керування транспортним засобом як елемента об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення, а не підстави для зупинки транспортного засобу. 
В матеріалах справи містяться два відеозаписи. Так, у відео файлі з назвою «02-05…» є запис руху патрульного авто за автомобілем «Volkswagen Transporter» з вимогою зупинитися (проблисковими маячками), який завершується о 00:03:47. На наступному відеозаписі під назвою «export .. » відеозапис розпочато 00:03:55, на якому видно, як патрульний підходить до цього ж автомобіля, в якому за кермом був ОСОБА_1 . 
Окрім того, особа, що притягається до адміністративної відповідальності та/або його захисник не позбавлені можливості як звернутись з відповідною скаргою до УПП про безпідставну зупинку, так і шляхом оскарження неправомірних дій працівників поліції, в порядку, передбаченому КАС України.
Таким чином, суддею достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було.
У свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України.
Варто зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. 
Таким чином, ОСОБА_1 маючи посвідчення водія повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, а саме - за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.
Суд також не може погодитися з позицією сторони захисту щодо того, що протокол про адміністративне мав бути вручений в обов`язковому порядку ОСОБА_1 , а в разі його відмови – надісланий йому поштою.
На неодноразові запитання суду щодо посилання на нормативну базу такого твердження адвоката остання не змогла її навести.
Більш того, відповідно до п. 2 Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 293587 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП міститься відповідний запис про відмову ОСОБА_1 від підпису в протоколі. 
Не заслуговують на увагу і заперечення захисниці щодо відсутності в протоколі відомостей про наявність ознак алкогольного сп`яніння, оскільки такі ознаки містяться як в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 293587, так і в Акті огляду на стан алкогольного сп`янінні, так і зафіксовані у відеозаписі.
Крім того, сторона захисту стверджувала, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 293587 та Акт огляду на стан алкогольного сп`янінні складено не одним і тим самим патрульним, а різними, то такі документи не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Суд категорично не погоджується з такою позицією захисту, оскільки така позиція жодним чином не обґрунтована, в тому числі і з посиланням на відповідні нормативні акти. 
Крім того, суд не може прийняти позицію сторони захисту щодо нероз`яснення ОСОБА_1 всіх його прав поліцейськими при складенні протоколу. В даному випадку суд звертає увагу, що притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП здійснюється судом. 
Під час судового розгляду судом неодноразово відкладались судові засідання з метою забезпечення правової допомоги, якою він скористався. 
Так, в матеріалах справи є ордер адвоката Чебан Т. В. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , датований ще 23 грудня 2025 року. Судові засідання, які відбувались, проводились за обов`язкової участі захисника. Після вступу захисника в справу судові засідання неодноразово відклададись абр на підставі клопотань ОСОБА_1 , або через його неявку.
Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання був викликаний патрульний, який брав участь у складенні матеріалів, що є предметом цього розгляду, -- ОСОБА_2 . ОСОБА_2 пояснив суду, що під час патрулювання в комендантську годину було виявлено автомобіль марки «Volkswagen Transporter», яким керував ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не хотів спочатку навіть показувати документи, які надають йому право керування транспортним засобом. Під час розмови з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водію було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово відмовився від проходження огляду як на місці, так і в медичному закладі – Кельменецькій багатопрофільній лікарні.
Сукупність наведених доказів є взаємопов`язаною, узгоджується між собою та підтверджує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.
Оцінюючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд ураховує поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема те, що, керуючи транспортним засобом та маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Така поведінка особи свідчить про свідоме невиконання законної вимоги працівників поліції, спрямованої на перевірку обставин керування транспортним засобом, та підтверджує наявність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.
З урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, а також відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з неї стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі частини першої статті 130 КУпАП та керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283–285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, суд 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесять п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя         Кудиба З. І.