Справа № 496/671/25
Провадження № 2/496/642/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Ткаченко В.М.,
представник позивача – Синявської Г.В.
представник відповідача – Вовченко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Агропромінь–В», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного та строкового земельного сервітуту, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив суд: встановити за приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227), в подальшому іменоване "Сервітуарій", право постійного, безплатного, земельного сервітуту (для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз) стосовно частини земельної ділянки площею 0,0366га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5121010100:01:003:0185 і належить громадянину ОСОБА_1 , в подальшому іменованому "Власник земельної ділянки"; Встановити за приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227), в подальшому іменоване "Сервітуарій", право строкового на 10 (десять) років від дати реєстрації права сервітуту в Державному реєстрі речових прав, безплатного, земельного сервітуту (для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз) стосовно частини земельної ділянки площею 0,0426 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5121010100:01:003:0185 і належить громадянину ОСОБА_1 , в подальшому іменованому "Власник земельної ділянки".
Свій позов позивач мотивував тим, що ПрАТ «НЕК «Укренерго» входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою КМ України від 18.03.2020 року № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави». Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», позивач виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. 
На виконання Розпорядження КМУ № 1581-р, Доручення Прем`єр-міністру України від 14.06.2023 р. №17579/1/1-23 та з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної робити Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК «Укренерго» здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз».
Розпорядженням від 30.06.2022 №375/А-2022 Одеська обласна державна адміністрація Одеська обласна військова адміністрація погодила місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз».
Для проведення робіт по об`єкту «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз, Одеська область» на ділянці між опорою № 44 з кадастровим номером 5121083900:01:001:0144 та опорою № 45 на території Одеського району, Одеської області, вживаються заходи щодо державної реєстрації НЕК «Укренерго» права користування чужою земельною ділянкою (сервітуту).
Земельна ділянка, яка згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права не земельну ділянку, Витягу з Державного реєстру речових прав (далі - відомості з Держреєстру), належить ОСОБА_1 (далі - Відповідач-1; власник земельної ділянки), площею 2,8434 га з кадастровим номером 5121010100:01:003:0185, розташована в межах проходження траси повітряних ліній 330 кВ «Новоодеська-Арциз».
Також, відповідно до відомостей з Держреєстру, як суб`єкт іншого речового права значиться Орендар: Приватне Сільськогосподарське підприємство «АГРОПРОМІНЬ-В».
З метою забезпечення дотримання прав землевласника, відповідно до вимог ст. 55 - 1 Закону України «Про землеустрій», НЕК «Укренерго» за власний рахунок забезпечило розробку відповідної землевпорядної документації та за наслідком підготовлено проект відповідного договору про встановлення земельного сервітуту.
Так 08 грудня 2021 року між позивачем та ПП «Проектний інститут «УКРСПЕЦЗЕМ» був укладений договір № 01 - 238505-21, відповідно до якого розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки з кадастровим номером 5121010100:01:003:0185, на яку поширюється право сервітуту на користь НЕК «Укренерго».
Відповідно до розробленої технічної документації із землеустрою під встановлення земельних сервітутів для потреб НЕК «Укренерго» (постійного - для забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз та строкового строком на 10 (десять) років від дати реєстрації права сервітуту для влаштування будівельних майданчиків за об`єктом будівництва ПЛ – 330 кВ Новоодеська - Арциз), підпадає частина земельної ділянки, а саме 0,0366 га (постійного) та 0,0426га (строкового) відповідно, з кадастровим номером 5121010100:01:003:0185, загальною площею 2,8434 га., яка згідно відомостей з Держреєстру, належить відповідачу.
НЕК «Укренерго», листом від 29 листопада 2024 року № 01/74624, з наданням вказаних в листі додатків, звертався з письмовою пропозицією до власника земельної в ділянки про укладання договорів про встановлення земельного сервітуту, відповідно до вимог пункту 1 частини 5 статті 186 Земельного кодексу України та погодженням технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту встановленого на користь Позивача, кадастровий номер 5121010100:01:003:0185 Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка колишнє КСП «Промінь», діл. № НОМЕР_1 .
Відповідач надав відповідь на пропозицію якою повідомив НЕК «Укренерго» про відмову погодити технічну документацію та укласти договори сервітутів на запропонованих умовах.
Оскільки, проходження ПЛ запроектовано через земельну ділянку яка належить відповідачу, виникає необхідність правового вирішення питання щодо обмеженого користування частиною земельної ділянки шляхом встановлення земельного сервітуту для будівництва та експлуатації ПЛ.
Ширина смуги уздовж траси осі повітряної лінії електропередачі, яка необхідна для будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури, та проходу проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури, визначена згідно ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», що затверджені Наказом Держбуду України від 27.07.1999 року № 179, та на підставі проекту організації будівництва «Нове будівництво ЛЕП 330 кВ Новоодеська - Арциз, Одеська область» (інв.№ новий) (II черга)
Відповідно до складеного ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, належної Відповідачу - 1, на яку поширюється право сервітуту на момент розробки технічної документації із землеустрою в межах об`єкта землеустрою відсутні будівлі, споруди та зареєстровані речові права на них (розділ 10).
Оскільки проходження ПЛ 330 кВ «Новоодеська-Арциз» запроектовано через земельну ділянку відповідачки, виникає необхідність правового вирішення питання, щодо обмеженого користування частиною чужої земельної ділянки шляхом встановлення земельного сервітуту для експлуатації ПЛ.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов не визнав, та надав відзив, в якому зазначив, наступне. Земельна ділянка з кадастровим номером 5121010100:01:003:0185 знаходиться у мене на праві особистої власності та облаштовується для здійснення господарської діяльності по вирощуванню медичного канабісу. 
До центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику, подано відповідну інформацію для внесення земельної ділянки з кадастровим номером 5121010100:01:003:0185 та розташованих на ній об`єктів до відповідного реєстру. Окрім того, з відкритих даних земельного кадастру встановлено, що для розміщення опор будівництва ПЛ 330кВ Новоодеська – Арциз, Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» були виділені у власність землі сільськогосподарського призначення з територій Маяківської сільської ради Код ЄДРПОУ: 04377747, адреса: вулиця Європейська, будинок 99, село Маяки, Одеський район, Одеська область, Україна, 67654. Рішення про виділення земель та підстави його прийняття належним чином не оприлюднені. З урахуванням того, що у приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» виникла необхідність в отриманні права проходу, проїзду, розміщення будматеріалів та майданчиків для будівництва на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що знаходяться у мене на правах приватної власності, слід вважати про відсутність всесторонньо узгодженого належним чином повного проекту будівництва ПЛ 330кВ Новоодеська – Арциз з передбаченими обмеженнями, допусками та межами.а відсутності будь яких дозволів та погоджених належним чином проектів, а також усних та письмових погоджень з власником та орендарем земельної ділянки в порушення норм чинного законодавства ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" насильницьким шляхом здійснила складування, перевезення будівельних та інших матеріалів, а також здійснила повний монтаж лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури за об`єктом будівництва ПЛ 330кВ Новоодеська – Арциз. Дані об`єкти розміщені на протипожежних під`їзних шляхах та перегородили проїзд до даної земельної ділянки. Враховуючи те, що сільськогосподарські посіви зернових культур є пожежонебезпечними та легко займаними, лінії електропередачі не повинні перешкоджати протипожежним під`їздам та безпечній роботі пожежних оперативних бригад, а також розміщення та використання автодрабин і колінчастих підйомників. На даній ділянці зареєстрований випадок займання та вигорання 0,5 га посівів озимої пшениці. Уникнути повного знищення урожаю вдалося лише завдяки оперативним діям пожежної команди та вільного протипожежного проїзду.
Окрім того, земельна ділянка з кадастровим номером 5121010100:01:003:0185 є меліоративною, де знаходиться підземний напірний трубопровід внутрігосподарської зрошувальної системи, які є приватною власністю Приватного підприємства агрофірми «ПРОМІНЬ». 
Крім того, Закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обмеження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.
З аналізу частини доступних для ознайомлення відомостей проекту будівництва ПЛ 330кВ «Новоодеська – Арциз» вбачається суттєва розбіжність між побудованою лінією та запроектованою та оприлюдненою картою маршруту проходження ПЛ 330 Новоодеська –Арциз. Опори ПЛ фактично розміщені на лінії проходження діючої меліоративної системи ППА Промінь, що унеможливлює використання двох протилежних систем на одній лінії маршруту.
У такому разі виникає ряд логічних запитань до розробника проекту будівництва ПЛ 330кВ «Новоодеська – Арциз», яким зазначена третя сторона у справі – приватне підприємство Проектний інститут «Укрспецзем». Вважаємо, що Проектний інститут «Укрспецзем» не врахував обов`язкового виникнення передбачених ризиків, негативних наслідків, можливості попередження виникнення будь яких порушень та можливості правового урегулювання спорів у разі їх виникнення. Тому просив в задоволенні позову відмовити.
Від третьої особи ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» надійшла заяв про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що позов підтримують на просять задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що розпорядженням КМУ № 1581-р, Дорученням Прем`єр-міністру України від 14.06.2023 р. №17579/1/1-23 та з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної робити Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК «Укренерго» здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз».
Згідно з Переліком пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року, який є додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року за № 1581-р, назва проекту (проектної пропозиції) - будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська Арциз із заміною АТ-2 на ПС 330 кВ «Арциз»; можливі джерела фінансування реалізації проекту кредитні кошти/власні кошти доручено НЕК «Укренерго»
Розпорядженням від 30.06.2022 року №375/А-2022 Одеська обласна державна адміністрація Одеська обласна військова адміністрація погодила місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз».
29.11.2024 року на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлена Пропозиція про укладення договору сервітуту площею: 0,0366 га з метою забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз, до якої долучено проект Договору № ____СП про встановлення земельного сервітуту від «__» _____ 2024 року, Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частин земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту встановленого на користь позивача та копію довіреності. 
ПрАТ «НЕК «Укренерго» розроблено Проект «Нове будівництво ЛЕП 330 кВ Новоодеська-Арциз, Одеська область (інв. № новий). ІІ черга. Том 7. Книга 2. Розтановка опор 1868-332-26-ПЛТ. 
В додатках до Проекту схематично зображено проходження ЛЕП 330 кВ Новоодеська-Арциз, Одеська область та частину земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту (проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва та експлуатації ПЛ, а саме частину земельної ділянки, кадастровий номер якої 5121010100:01:003:0185.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав встановлено, що земельна ділянка №5121010100:01:003:0185, колишній СП «Промінь», ділянка № НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_1 
02.01.2025 року стороною відповідача ОСОБА_1 було надано позивачу відповідь на пропозицію, а саме відповідачем було запропоновано викупити земельну ділянку №5121010100:01:003:0185. 
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться у ст. 321 ЦК України.
Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
За змістом ст.ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Відповідно до ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.
Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (ст. 100 ЗК України).
Відповідно до ст. 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.
Стаття 319 ЦК України вказує на той факт, що власність зобов`язує, а діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частина 1 ст. 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).
Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
Згідно зі ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом, рішення суду.
Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22-2 постанови від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені ст. 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом.
Тлумачення цих норм свідчить про те, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Отже, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.12.2021 року у справі № 686/18456/18 (провадження № 61-18819св20) та від 12.04.2022 року у справі № 306/612/20 (провадження № 61-14169св21).
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати: що правове регулювання дій щодо встановлення сервітуту має здійснюватися виключно між власником (володільцем) земельної ділянки та особою, яка має намір нею користуватися, а тому необхідно визначити суб`єктний склад спірних правовідносин відповідно до ч. 2 ст. 402, ч. 2 ст. 404 ЦК України (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01.11.2018 року у справі № 642/3165/17 (провадження № 61-14776св18); що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, тобто якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 351/1146/16-ц, провадження № 61-16854св18).
Особливості встановлення земельних сервітутів для розміщення об`єктів енергетики та передачі електроенергії передбачені Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів».
Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 16 цього Закону, підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки для розміщення об`єктів, зазначених у частинах другій, четвертій цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів. Постійні земельні сервітути можуть встановлюватися для розміщення споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів, пристроїв і споруд. Строкові земельні сервітути можуть встановлюватися на період будівництва чи проведення планових ремонтних робіт об`єктів передачі електричної енергії. Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися для: будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв; проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації ліній електропередачі; розміщення на земельній ділянці інформаційних щитів, попереджувальних знаків, які стосуються будівництва та експлуатації ліній електропередачі; проведення вишукувальних, дослідних та інших робіт для будівництва ліній електропередачі. Земельні сервітути щодо права будівництва та обслуговування об`єктів передачі електричної енергії встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками чи постійними користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому ЦК України.
Строк дії земельного сервітуту визначається у договорі про встановлення земельного сервітуту. У договорі про встановлення земельного сервітуту для розміщення об`єктів енергетики та передачі електричної енергії зазначаються: зміст земельного сервітуту, кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої встановлюється земельний сервітут (за наявності), площа земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту, дані про земельну ділянку, на якій встановлюється земельний сервітут (ч.ч. 7, 8 ст. 16 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).
У разі якщо встановлення земельного сервітуту призводить до неможливості використання земельної ділянки (її частини), власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати вилучення (викупу) земельної ділянки (її частини) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а орендар такої ділянки має право вимагати розірвання договору оренди земельної ділянки (ч. 12 ст. 16 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).
Отже, зазначена норма передбачає підстави виникнення земельних сервітутів для розміщення та обслуговування об`єктів енергетики; види сервітутів (постійний, строковий); його зміст, який має відповідати Типовій формі договору про встановлення земельного сервітуту; наслідки недосягнення згоди та неможливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однією з основних ознак сервітуту, який підлягає встановленню за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягнути згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту. Правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2019 року по справі № 348/1992/16-ц, провадження № 61-45579св18 (ЄДРСРУ № 81952852).
Отже, позивач просить встановити за ним право на безоплатний постійний сервітут, на частину земельної ділянки площею 0,0366 гектарів, з загальної площі земельної ділянки 2,8434 гектарів, кадастровий номер 5121010100:01:003:0185. Зі схематичного плану вбачається, що вказаним сервітутом позивач має намір задовольнити свої потреби, а саме для проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва та експлуатації ПЛ.
Але, суд звертає увагу на те, що власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, перелік окремих видів яких наведено у ст. 99 ЗК України, зокрема, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Ні з матеріалів справи, ні з доводів позивача не вбачається на земельній ділянці, щодо якої останній просить встановити право сервітуту, наявність шляху, дороги, проїзду. Отже встановлення права на безоплатний постійний земельний сервітут на частину земельної ділянки площею 0,0328 гектарів суперечитиме чинному законодавству, а також інтересам власника земельної ділянки та орендаря.
Окрім того з вказаного схематичного зображення, судом встановлено, що суміжною земельною ділянкою до земельної ділянки відповідача є земельна ділянка з кадастровим номером 5121083900:01:001:0144, на частину якої – 0,0082 гектарів у позивача вже наявне право користування, а саме постійний земельний сервітут. Суд наголошує, що однією з основних ознак сервітуту, який підлягає встановленню за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів у будь-який інший спосіб.
Таким чином, позивач не позбавлений можливості задовольнити свої потреби з встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою будівель та споруд, за рахунок частини земельної ділянки площею 0,0082 гектарів з кадастровим номером 5121083900:01:001:0144, яка належить Маяківській сільській раді та на яку вже встановлене право користування (сервітут) за позивачем.
Крім того, позивач у наданій позовній заяві не визначив, у якому напрямку йому необхідно прохід, проїзд тощо для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури та, особливо, не визначив відсутності іншої можливості проходу, проїзду тощо до місця будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури окрім як через частину належної мені земельної ділянки.
Підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої заінтересованої особи, у тому числі й у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 року у справі № 910/6925/22.
У ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розташовані, які перебувають у приватній власності для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб, зокрема, для будівництва, капітального ремонту, реконструкцій та обслуговування об`єктів енергетичної інфраструктури (ліній електропередачі, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти 
України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі № 910/4994/18, постанови Верховного Суду від 10.07.2024 року у справі № 914/1574/23, від 02.07.2024 року у справі № 910/12295/23, від 14.05.2024 року у справі № 910/4437/23).
Отже, позивач не довів підстав позову про встановлення земельного сервітуту відповідно до вимог ст.ст. 99, 100 ЗК України та ст. 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів». Будь – яких заяв та клопотань від сторони позивача про витребування доказів, проведення експертизи тощо, до суду не надходило.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 401, 402, 403, 404 ЦК України, 98, 99, 100, 186 ЗК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 259, 263-265, 287, 354, 355 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Агропромінь–В», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного та строкового земельного сервітуту – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Шаньшина