ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3076/26	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/158/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -   ОСОБА_1 
захисника — адвоката Назаренко Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Назаренко Я.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. 
Згідно даної постанови, 02 лютого 2026 року о 00.26 год. в с. Байківці по вул. Тернопільська, біля будинку 25, гр. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Lincoln д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР у лікаря нарколога та підтверджується висновком мед. закладу №36 від 02.02.2026 року та результатом лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 02.02.2026 року №89. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом залишення місця події. Своїми діями ОСОБА_1 порушила Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вказані вимоги мотивує тим, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів щодо наявності порушення водієм ПДР України і факту керування нею автомобілем.
Зазначає, що працівник поліції скористався тим, що ОСОБА_1 сіла за кермо автомобіля, який був припаркований, оскільки водій, що керувала транспортним засобом була доставлена у лікарню для проходження огляду, а із цього моменту минуло буквально 10 хвилин.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858 (надалі Інструкці), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до вимог Інструкції працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  на пропозицію працівників патрульної поліції, відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор на місці зупинки транспортного засобу, але виявила бажання пройти такий у медичному закладі.
Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння. 
Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску. 
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки остання рухалася із порушеннями ПДР України та в комендантську годину, вказано про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилася і виявила бажання пройти такий огляд у медичному закладі.
Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
У відповідності до вказаних вище вимог огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено у КНП «Борщівська міська лікарня».
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №36 від 02.02.2026 р., проведеного на вимогу ОСОБА_1 у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР встановлено факт перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено у відповідності до вимог ст.266 КУпАП. Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.
Крім того згідно відеозапису встановлено, що під час обстеження  ОСОБА_1 , у медичному закладі встановлено результат 1,51 проміле, а результат обстеження через 20 хвилин становив 1,56 проміле. 
Також згідно результату лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 02.02.2026 року №89 встановлено 2,21 проміле.
Розділу ІІ п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 р., затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом спростовуються даними відеозапису, з якого вбачається, що причиною зупинки поліцейськими слугувала те, що перед початком руху водій не подала світловий покажчик повороту і остання погодилася із вказаним порушенням ПДР України та фактом керування транспортним засобом. Зокрема, перебуваючи на місці водія у автомобілі, на запитання поліцейського чому вона не увімкнула показчик повороту, ОСОБА_1 відповіла, що рухалася прямо.
Крім того рух автомобіля Lincoln д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано також на відеозаписі працівників поліції, коли в процесі спілкування із патрульним, автомобіль, на місці водія якого перебувала ОСОБА_1 , здійснив рух заднім ходом, і лише на різку вимогу поліцейського зупинилася, чим могла створити аварійну ситуацію, про що її одразу повідомив поліцейський, оскільки позаду керованого нею автомобіля знаходився транспортний засіб патрульної поліції.
При цьому на місці події ОСОБА_1 жодного разу не заперечувала факту керування нею автомобілем та не вказувала, що водієм є інша особа, тому версія розвитку подій, на яку вказує апелянт, є способом захисту з метою уникнення від відповідальності.
Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Даних вимог правил дорожнього руху  ОСОБА_1 не виконала.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Назаренко Я.В. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП — без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя