Дата документу 24.03.2026 
Справа № 334/758/26
Провадження № 3/334/459/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року суддя Дніпровський районного суду м.Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Національної поліції України департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП, -
встановив:
19.01.2026 відносно ОСОБА_1 було складений протокол серія ЕПР1 № 569882 про адміністративне правопорушення, згідно якого 19.01.2026 о 08 годині 30 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Рельєфна, буд. 8, водій ОСОБА_1 керуючий транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом під час руху заднім ходом створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mersedes Bens Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . 
В результаті ДТП завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення судового засідання до суду не надходили. 
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» № 12307/16.
Вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами викладеними у протоколі ЕПР1 № 569882, схемою місця ДТП; письмовими поясненнями, фототаблицею з місця події. 
Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 19.01.2026 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Ним порушено вимоги п.10.9 ПДР - Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, його ставлення до правопорушення, характер правопорушення, ступінь його провини.
На підставі викладеного, слід визнати ОСОБА_1 виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у межах санкції у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 850,00 гривень.
Стосовно стягнення судового збору. Згідно із ст.40-1КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. У зв`язку з чим з 01.01.2026 року розмір судового збору за накладене адміністративне стягнення становить 665,60 грн. 
Керуючись ст. ст.33, 40-1, 124, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя – 

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у сумі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів. 

Суддя: Філіпова І. М.