ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 р.	Справа № 644/9235/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 20.01.2026 р. (ухвалене суддею Бугера О.В.) по справі № 644/9235/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Адміністративної комісії Індустріального району при виконавчому комітеті Харківської міської ради , Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області   
про скасування постанови та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради, Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просила скасувати постанову № 61, винесену 18.09.2025 р., та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому – КУпАП).
Рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 20.01.2026 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. 
У судове засідання учасники справи не з`явились, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. 
Відповідач – Адміністративна комісія Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради – подав клопотання про призначення справи на іншу дату, оскільки не був належним чином повідомлений про відкриття апеляційного провадження та не отримав в паперовому вигляді копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, яке суд апеляційної інстанції залишив без задоволення з наступних підстав.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені в статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Оскільки повідомлення про виклик у судове засідання по справі № 644/9235/25 від 17.03.2026 р., яке призначено на 23.03.2026 р. 12.15 год., розміщено на офіційному веб-сайті Другого апеляційного адміністративного суду в розділі ГРОМАДЯНАМ-Оголошення про виклик до суду 17.03.2026 р., то, відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для задоволення клопотання Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що адміністративною комісією Індустріального району при виконавчому комітеті Харківської міської ради за результатами розгляду протоколу серії ВАД № 699507 від 23.08.2025 р. ст. ДОП СП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітана поліції Вервейка С.М., який складено відносно ОСОБА_1 , винесено постанову № 61 від 18.09.2025 р., якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 23.08.2025 р. о 10.20 год. самовільно встановила тимчасову споруду торгівельного призначення з продажу продовольчих товарів (м`ясо, птиця, яйця) по проспекту Олександрівському біля будинку 93/16 у м. Харкові, чим порушила п. 5.7.1.14 “Правил благоустрою території міста Харкова”, затверджених рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 р. № 504/11 (зі змінами) та вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП “Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів”, за що на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн.
Не погоджуючись із вищевказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова обґрунтована, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-ІV від 06.09.2005 р. (в подальшому - Закон № 2807-ІV), фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону № 2807-ІV, організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону № 2807-ІV, рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Правила благоустрою території міста є нормативно-правовим актом, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, встановлюється порядок комплексного розчищення та озеленення територій, а також комплекс соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, з метою раціонального використання території міста, належного утримання та охорони.
Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 № 504/11 ( із змінами) затверджено Правила благоустрою території міста Харкова. Відповідно до зазначених Правил об`єктами благоустрою є: 1) території загального користування: - парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні дитячі, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; - пам`ятки культурної спадщини; - майдани, площі, бульвари, проспекти; - вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; - пляжі; - кладовища; - інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4)території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору; ) інші території в межах міста Харкова.
Згідно з п. 5.7.1.14. даних Правил, на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
Відповідно до вимог п.п. 4 п. “б” ч. 1 ст. 38 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, до повноважень виконавчих органів міських рад” віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.
Згідно з ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 152 КУпАП.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, 
Згідно з ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Відповідно до ст. 35 КУпАП, обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при притягненні особи до адміністративної відповідальності орган, який накладає адміністративне стягнення повинен врахувати, зокрема, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність або відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови відповідача № 61 від 18.09.2025 р. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн., що дорівнює вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проте, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які дані щодо наявності чи відсутності 
обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність позивачки, а лише застосовано максимальний розмір адміністративного стягнення, передбачений ст. 152 КУпАП, без обґрунтування необхідності застосування саме максимального розміру штрафу. 
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Із врахуванням вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради № 61 від 18.09.2025 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 необґрунтована, у зв`язку з чим її необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково, скасувати рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 20.01.2026 р., ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково, скасувати постанову Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради № 61 від 18.09.2025 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 та справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради, в іншій частині позову відмовити.
Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 454,20 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 302,80 грн., а всього 757 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради.
Керуючись ст. ст. 77, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 20.01.2026 по справі № 644/9235/25 скасувати.
Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Скасувати постанову Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради № 61 від 18.09.2025 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 та справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до Адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради.
В інішй частині позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії Індустріального району при Виконавчому комітеті Харківської міської ради судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі та за подання апеляційної скарги в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 20 копійок та за подання апеляційної скарги в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок, а разом 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Я.В. П`янова   О.А. Спаскін