Справа № 456/1977/25
Провадження № 1-кп/456/156/2026

ВИРОК
іменем України

26 березня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого  ОСОБА_4 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025142130000069 від 18.03.2025 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка, Золотоніський район, Черкаська область, громадянина України, українця, із вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
17 березня 2025 року близько 15:00 години ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт.
Надалі в ході даного конфлікту, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшов до останнього, та умисно наніс один удар ногою в область паху.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на тілі статевого члена, синця на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Крім цього, 17 березня 2025 року близько 15:00 години ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по вулиці Дрогобицька, в місті Стрий, Львівської області поблизу будинку 15, де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт.
Надалі в ході даного конфлікту, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно завдав декілька ударів кулаками обох рук в області голови та обличчя потерпілій.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій скроні і синця на сльозовій оболонці верхньої губи рота, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вищезазначене кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Частина 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження
карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Правова позиція сторони обвинувачення.
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 07 квітня 2025 року дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 та затверджений прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 .
З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений заподіяв потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Сторона обвинувачення підтверджує свою версію подій доказами, які містяться у документах, показаннях свідків, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду.
Під час виступу у судових дебатах прокурор вважає, що надані докази доводять склад кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 і судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.
В судових дебатах прокурор просить призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
Правова позиція потерпілих та їх представника.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в письмовій заяві просять проводити судовий розгляд без їх участі, винести ОСОБА_4 максимальне покарання згідно санкції ч. 1 ст. 125 КК України, цивільні позови задоволити в повному обсязі.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_5  просить визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, цивільні позови задоволити в повному обсязі. Просить суд врахувати, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, у вчиненому не розкаявся. 
Правова позиція сторони захисту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України заперечив та показав, що 17.03.2025 він повертався додому, йшов від лікаря, дізнався, що в нього онкологія. Навпроти будинку 14 по вул. Дрогобицька помітив перед собою двох людей: чоловіка у військовій формі та жінку. Вказаний чоловік закурив сигарету, у зв`язку із чим ОСОБА_4 зробив йому зауваження. В подальшому обігнав їх та відчув серію ударів по голові ззаду, жінка почала його бити. Внаслідок цього в нього розпухли вуха, також йому розбили ніс. Далі спробував відштовхнути жінку ногою. В подальшому викликав поліцію. Також повідомив, що ОСОБА_6 не бив.
Застереження щодо обсягу досліджених доказів.
Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за яким обвинувальний акт надійшов до суду не визнав, за клопотанням сторони обвинувачення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 349 КПК України, судом досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази.
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
У силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З урахуванням вищенаведених положень процесуального законодавства, заслухавши доводи сторін, оцінивши кожен наданий суду доказ щодо належності, допустимості, достовірності та у сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив, що пред`явлене обвинувачення доведено в повному обсязі.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку, а саме:
показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 про те, що в березні 2025 року на 16:00 год. йшов з матір`ю до лікарні на процедури по вул. Дрогобицькій в м. Стрий, по дорозі прикурив сигарету. В цей час йому зробив зауваження обвинувачений, який йшов позаду. Після цього обвинувачений його обігнав та почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_4 почав махати руками та кричати чому потерпілий не на війні. Під час цих подій обвинувачений вдарив його ногою в пах, від чого потерпілий присів. Також повідомив, що був ще один удар в голову. Окрім того, обвинувачений наносив удари матері потерпілого кулаками в сторону голови та по ногах. Матір захищалась сумкою та вставала між потерпілим і обвинуваченим, обличчям була повернута до ОСОБА_4 . В подальшому потерпілий викликав поліцію, яка після приїзду провела допит учасників події. Повідомив, що був принижений запитанням про те чи він воював, оскільки перебував на військовій службі в 2022-2023 роках;
показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 про те, що 17.03.2025 вона разом із сином йшла до лікарні. Позаду йшов чоловік, яким, як в подальшому дізналась, був обвинувачений. В цей час син закурив сигарету та обвинувачений зробив йому зауваження й почав нецензурно висловлюватися та махати кулаками. Сина бив у пах та по голові. Потерпіла почала захищати сина та сказала сину викликати поліцію. Почувши зазначене, обвинувачений теж почав викликати поліцію. Після приїзду поліції поїхали у відділок, де написали заяву. Скільки саме ударів їй було нанесено точно не пам`ятає, однак була значна кількість, зокрема у лівий висок, груди, по ногах, була розбита губа. Ударів обвинуваченому не наносила, а тримала сумку та закривала нею сина. Син погано себе почував, перебував у депресії, мав тривожність, проходив лікування. Після цих подій стан сина погіршився;
показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , згідно з якими 17.03.2025 він отримав на службовий планшет повідомлення щодо події на вул. Дрогобицька в м. Стрий. На місці події чоловік та жінка скаржились, що їх побив чоловік, який зробив зауваження за паління. На місці події був разом із напарником на прізвище ОСОБА_11 . З ким саме із учасників події спілкувався точно не пам`ятає, можливо із чоловіком та жінкою. Хто саме викликав поліцію не пам`ятає. Повідомив, що здійснювалась відео фіксація більшості подій. Як виглядали потерпілі, обвинувачений на той момент та чи були на обвинуваченому сліди крові не пам`ятає. Потерпілі повідомляли про конфлікт та вказували на обвинуваченого, деталей свідок не пригадує;
показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , згідно з якими в березні 2025 року після обіду він йшов по вул. Дрогобицькій. В цей час почув крики, суперечки та побачив шарпанину, зокрема, як чоловік в кепці та піджаку завдав один удар чоловіку, потім до події долучилася жінка, якій вказаний чоловік завдав кілька ударів. Чоловіку було завдано удар в груди, жінці старшого віку, середнього зросту, - по обличчю та в корпус. Жінка зі слів свідка, заступилася за чоловіка, якого били. Не бачив, як інші учасники події били чоловіка. Під час події свідок перебував на протилежній стороні дороги, з чого почався конфлікт не бачив;
рапортом ст. інспектора-чергового ЧЧ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 17.03.2025, з якого вбачається, що 17.03.2025 о 15:09 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.03.2025 15:09 за адресою: АДРЕСА_3 , заявник-ветеран війни повідомив про те, що його та його матір побила невідома особа, ШМД не потрібно. Особа знаходиться на місці події та надалі чіпляється до них. Заявник кинув трубку, свої дані не повідомив /а.с. 100/;
рапортом ст. інспектора-чергового ЧЧ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 17.03.2025, з якого вбачається, що 17.03.2025 о 15:10 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.03.2025 15:09 за адресою: АДРЕСА_3 , заявник повідомив, що після того, як він зробив зауваження невідомому хлопцеві та його матері, останні зчинили бійку кулаками та нанесли останньому удари по обличчю, розбивши заявнику ніс. Очікує поліцію. ШМД не потрібна. Заявник: ОСОБА_4 /а.с.101/
рапортом ст. інспектора-чергового ЧЧ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 17.03.2025, з якого вбачається, що 17.03.2025 о 18:21 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.03.2025 18:21 за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив лікар Стрийської ЦРЛ про те, що самостійно звернулась ОСОБА_7 , 10.06.1955 р., сьогодні о 15:00 год., побили невідомі особи /а.с. 102/;
заявою ОСОБА_7 від 17.03.2025, адресованою начальнику Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 , з якої вбачається, що заявниця просить прийняти міри до невідомого їй чоловіка, який 17.03.2025 р. близько 15.00 по АДРЕСА_2 агресивно почав звертатись вживаючи нецензурну лексику, почав завдавати тілесні ушкодження, а саме більше 10 ударів по її тілу /а.с.103/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю потерпілої ОСОБА_7 , в присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в ході якого потерпіла ОСОБА_7 відтворила події, що мали місце 17.03.2025 близько 15:00 год., зокрема, вказала, що вона разом із своїм сином ОСОБА_6 прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька навпроти будинку 15, м. Стрий для того, щоб сина покласти в лікарню. Надалі в цей час за ними йшов невідомий для них в той момент чоловік та зробив сину зауваження, після чого почав принижувати їхню честь та гідність. Надалі почав до них підходити та намагатись завдавати удари кулаками обох рук. Даний чоловік завдав три удари сину, один з яких ногою в пах. Надалі потерпіла почала прикривати свого сина та даний чоловік наніс по ній більше 10-ти ударів кулаками обох рук по тілу та голові. Надалі даний чоловік зупинився та її син викликав працівників поліції. Потерпіла вказала, як обвинувачений ОСОБА_4 завдавав їй удари обома руками їй по голові та обличчю /а.с. 104-110/;
висновком експерта №49 від 18.03.2025, з якого вбачається, що на підставі постанови дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_18 від 18.03.2025 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12025142130000069 від 18.03.2025, лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_19 проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_7 , за підсумками якої у громадянки ОСОБА_7 , 1955 року народження, виявлено синець на лівій скроні і синець (крововилив) на слизовій оболонці верхньої губи рота, які утворились від дії тупих предметів та тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 17 березня 2025 року; садна на спині ліворуч і правім плечі, які утворились від дії тупих предметів та тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, приблизно, за 5-6 діб до огляду та часу подій вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи не відповідають. Враховуючи розміщення тілесних ушкоджень на різних поверхнях та частинах голови і тіла, ймовірність їх утворення серед одноразового падіння на площині, у тому числі і з додаванням тілу прискорення – виключається. Синці і садна, усі разом та кожне окремо, відповідно до пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - є легким тілесним ушкодженням, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Синці і садна могли бути спричинені від видів травматичної дії (предметів) – удар і тертя, відповідно /а.с. 111-112/;
Довідкою КНП Стрийської міської ради «ТМО «Стрийська міська об`єднана лікарня» від 17.03.2025 №37 про фіксацію тілесних ушкоджень, згідно якої, зі слів хворої ОСОБА_7 була побита невідомим громадянином по АДРЕСА_2 17.03.2025 близько 15:00, діагноз: патологій не виявлено /а.с. 113/.
протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю свідка ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , в ході якого свідок ОСОБА_6 повідомив, що 17.03.2025 близько 15:00 год. він разом із своєю мамою ОСОБА_7 , прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька, навпроти будинку 15, м. Стрий, для того, щоб його покласти на лікування в лікарню, у зв`язку з тим, що має трепанацію черепа, тому що в 2022 році потрапив в ДТП. Надалі весь цей час за ними йшов невідомий їм чоловік, де за вищевказаною адресою зробив йому зауваження за куріння сигарети по дорозі, після чого даний чоловік почав принижувати честь та гідність, зневажливо говорити, після чого почав обзивати його матір. Надалі почав до них різко підходити та намагався завдавати удари. Даний чоловік намагався завдати йому 3 удари, один з яких ногою влучив в тіло ОСОБА_6 , під час чого його мати просила невідомого чоловіка зупинитися, після чого почала ставати та закривати собою його. Надалі даний чоловік завдав матері більше 10 ударів кулаками обох рук по тілу та голові. Надалі було викликано працівників поліції. Свідок вказав механізм нанесення ударів /а.с. 114-119/;
протоколом огляду місця події від 20.03.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , згідно якого в присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в період з 16:00 год. до 16 год. 20 хв. 20.03.2025 проведено огляд прохідної частини тротуару навпроти будинку АДРЕСА_4 , за участю ОСОБА_6 , який показав де 17.03.2025 близько 15:00 год. він з своєю мамою ОСОБА_7 прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька, навпроти буд. 15, м. Стрий Львівської області. Весь цей час за ними прямував невідомий їм чоловік та обігнавши зробив їм зауваження, після чого даний чоловік почав принижувати честь та гідність. Надалі до них різко підійшов та намагався завдати удари. Даний чоловік намагався завдати три удари та один з яких влучив ногою в тіло ОСОБА_6 , після чого його мати стала та почала закривати собою його, бо він був у важкому стані. Надалі даний чоловік на вказаному місці завдав ОСОБА_7 біля 10 ударів кулаками обох рук по тілу та голові /а.с. 120-126/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2025 з відеозаписом до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю свідка ОСОБА_12 , в присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , в ході якого свідок ОСОБА_12 відтворив обставини вчинення відносно жінки ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення жінці тілесних ушкоджень чоловіком. Повідомив, що 17.03.2025, повертаючись із тимчасового підробітку додому близько 15:00 год. проходячи по вул. Дрогобицькій, на протилежній стороні вулиці почув крики та побачив конфлікт між трьома незнайомими йому особами, а саме, двома чоловіками та жінкою. Даний чоловік спочатку почав конфліктувати із чоловіком, якому завдав один удар ногою по тілу. Надалі, в конфлікт втрутилась жінка, яка почала розбороняти їх та даний чоловік переключив свою агресію на жінку, якій надалі завдав декілька ударів кулаками обох рук в область голови /а.с. 127-131/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.03.2025 з відеозаписом до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю потерпілої ОСОБА_7 , в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , в ході якого потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що 17.03.2025 близько 15:00 год. разом із своїм сином прямувала до районної лікарні по вул. Дрогобицька, навпроти будинку 15 невідомий їм чоловік зробив їхньому сину зауваження, бо її син ОСОБА_6 курив сигарети, після чого цей чоловік почав принижувати честь та гідність та зневажливо говорити. Надалі даний чоловік намагався завдати 3 удари по сину та завдав один удар йому в пах. Надалі вона почала ставати та розбороняти їх, бо останній був хворий, а саме, мав трепанацію черепа. Надалі даний чоловік переключив свою агресію на жінку та завдав біля 10 ударів по жінці кулаками обох рук по голові та обличчі останньої. Надалі син жінки викликав працівників поліції /а.с. 132-136/;
протоколом огляду предмета дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівівській області від 25.03.2025, з якого вбачається, що предметом огляду є компакт-диск, на якому міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського, із надписом синього кольору «М4 Media» - M4 CD-R. При відкритті файлу «0000000_000129_20250317151955_0046» є наступне: кольорове зображення. У верхньому правому куті екрану зазначена дата та час, а саме «2025-03-17 15:19:56». Відео розпочинається о вказаній годині. Зображено службовий автомобіль, де о 15:20:30 поліцейський виходить із автомобіля та підходить до ОСОБА_4 , після чого бере їхні дані та запитується, що сталось, чоловік збоку, а саме ОСОБА_6 , повідомляє, що даний невідомий на той момент їм чоловік зробив їм зауваження та завдав йому удар в пах та наніс кілька ударів по обличчю матері, та повідомили, що хочуть знімати побої та написати заяву. О 15:24:10 дане відео звершується. При відкритті файлу «0000000_000129_20250317151955_0046» є наступне: кольорове зображення. У верхньому правому куті екрану зазначена дата та час, а саме «2025-03-17 15:19:56». Відео розпочинається о вказаній годині. Надалі даний чоловік повідомляє, що невідома йому жінка, після того, як він зробив зауваження її сину про те, щоб він не курив, напала на нього та нанесла йому тілесні ушкодження. О 15:40:00 дане відео звершується /а.с. 137/;
постановою про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 25.03.2025, якою DVD-R диск із відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейський в період 17.03.2025 з 15:19 год по 15:40 год. за адресою м. Стрий, вул. Дрогобицька, визнано речовим доказом, прилучено до матеріалів кримінального провадження №12025142130000069 /а.с.138/;
диском із відеозаписами, на якому зафіксовано факт спілкування працівників поліції із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 17.03.2025 з 15:19 год. по 15:40 год. /а.с. 140/;
висновком експерта№59 від 02.04.2025, з якого вбачається, що на підставі постанови дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_18 від 31.03.2025 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12025142130000069 від 18.03.2025, лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_19 проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_7 , за підсумками якої безпосередній механізм (механізми) заподіяння ушкоджень відтворено серед виконання слідчих експериментів за участі постраждалої ОСОБА_7 - від 28.03.2025 та свідка ОСОБА_12 - від 27.03.2025. У вивчених матеріалах кримінального провадження, судово-медичних даних, які б дали можливість стверджувати утворення виявлених у громадянки ОСОБА_7 , одного синця на лівій скроні та одного синця (крововиливу) на слизовій оболонці верхньої губи рота - «внаслідок падіння з висоти власного росту в тому числі і з прискоренням», «внаслідок співудару з поверхнею» - нема. Надання оцінки матеріалам кримінального провадження та встановлення обставин кримінального провадження - не потребує спеціальних знань у галузі медицини та виходить за межі компетенції лікаря судово-медичного експерта. Виявлені у постраждалої ОСОБА_7 , один синець на лівій скроні і один синець (крововилив) на слизовій оболонці верхньої губи рота - могли утворитися серед обставин відтворених слідчим експериментом від 28.03.2025 за її участі. Виявлені у постраждалої ОСОБА_7 , один синець на лівій скроні і один синець (крововилив) утворилися не менш як від двох ударних дій тупими предметами у зазначені ділянки /а.с. 141-145/;
заявою ОСОБА_6 від 21.03.2025, адресованою т.в.о. начальника Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_25 , з якої вбачається, що заявник просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому йому особу, яка 17.03.2025 р. близько 15.00 по вул. Дрогобицькій, а саме навпроти будинку 15 у м. Стрий завдав йому тілесні ушкодження /а.с.146/;
заявою ОСОБА_6 від 22.03.2025 про доручення до матеріалів кримінального провадження №12025142130000075 від 22.03.2025 довідки №36 про фіксацію тілесних ушкоджень від 17.03.2025 /а.с. 147/;
довідкою КНП Стрийської міської ради «ТМО «Стрийська міська об`єднана лікарня» від 17.03.2025 №36 про фіксацію тілесних ушкоджень, згідно якої, зі слів хворого ОСОБА_6 був побитий невідомим громадянином по АДРЕСА_5 17.03.2025 близько 15:00, діагноз: забій пахової ділянки /а.с. 148/;
висновком експерта №55/2025 від 24.03.2025, з якого вбачається, що на підставі постанови дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 22.03.2025 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12025142130000075 від 22.03.2025, завідувачем відділення ОСОБА_26 проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_6 , за підсумками якої у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено: синець на тілі статевого члена, синець на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 17 березня 2025 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження, згідно п. 2.3.2 б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_27 могли утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного зросту (вертикального чи близького до нього положення), в тому числі і з прискоренням, немає /а.с. 149/;
протоколом огляду місця події від 22.03.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , згідно якого в присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в період з 16:10 год. до 17 год. 00 хв. 22.03.2025 проведено огляд на прохідній частині тротуару навпроти будинку АДРЕСА_4 , за участю ОСОБА_6 , який показав де 17.03.2025 близько 15:00 год. він з своєю мамою ОСОБА_7 прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька, м. Стрий, Львівська область. Весь цей час за ними прямував до районної лікарні невідомий їм чоловік, як потім представився ОСОБА_28 , обігнав їх та зробив потерпілому зауваження та почав принижувати їхню честь та гідність. Надалі ОСОБА_4 різко до них підійшов та намагався завдати 2 удари ОСОБА_6 , один з яких завдав ногою в пах. Надалі мати ОСОБА_7 намагалась захистити сина та останній переключив свою агресію на неї та завдав їй кілька ударів у область голови та обличчя /а.с. 150-156/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю потерпілого ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , в ході якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив події, що мали місце 17.03.2025 близько 15:00 год., зокрема, вказав, що 17.03.2025 року близько 15:00 год. він разом із своєю мамою ОСОБА_7 , прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька, навпроти будинку 15, м. Стрий, для того щоб покласти його на лікування в лікарню, у зв`язку із тим, що він має трепанацію черепа, бо у 2022 році потрапив в ДТП. Надалі весь цей час за ними йшов невідомий їм чоловік, де за вище вказаною адресою зробив йому зауваження, бо він курив сигарету по дорозі, а саме сказав «ти чого тут палиш, смердиш на всю вулицю», після чого даний чоловік почав принижувати честь та гідність, зневажливо говорити і ставити питання «хто він такий, чи він воював», після чого почав обзивати його матір. Надалі почав до них різко підходити та намагався завдавати удари. Даний чоловік намагався завдати йому 3 удари та завдав один удар ногою йому в пахову зону, після якого він присів від болю, та його мати просила невідомого чоловіка зупинитися, бо він має трепанацію черепа, після чого його мати почала ставати та закривати собою його, бо він був у важкому стані. Надалі даний чоловік завдав матері більше 10 ударів кулаками обох рук по тілу та голові. Надалі було викликано працівників поліції /а.с. 157-162/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю свідка ОСОБА_7 , в присутності понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , в ході якого свідок ОСОБА_7 відтворила події, що мали місце 17.03.2025 близько 15:00 год., зокрема, вказала, що 17.03.2025 року близько 15:00 год. вона разом із своїм сином ОСОБА_6 прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька, навпроти будинку 15, м. Стрий, для того щоб сина покласти на лікування в лікарню. Надалі весь цей час за ними йшов невідомий їм чоловік, де за вище вказаною адресою зробив ОСОБА_6 зауваження, бо він курив сигарету по дорозі, а саме сказав «ти чого тут палиш, смердиш на всю вулицю», після чого даний чоловік почав принижувати честь та гідність, зневажливо говорити і ставити питання до сина «хто він такий, чи він воював», після чого почав обзивати і її. Надалі почав до ОСОБА_6 та  ОСОБА_7 різко підходити та намагатись завдавати удари. Даний чоловік намагався завдати 3 удари по її сину ОСОБА_6 та завдав один удар ногою йому в пах, після якого ОСОБА_31 присів від болю, та  ОСОБА_7 просила невідомого їй чоловіка зупинитися, бо її син має трепанацію черепа, після чого вона почала ставати та закривати собою сина, бо той був у важкому стані. Надалі даний чоловік завдав їй більше 10 ударів кулаками обох рук по тілу та голові. Коли він зупинився ОСОБА_32 викликав працівників поліції, та даний невідомий чоловік повідомив, що теж дзвонить до працівників поліції, бо нібито на нього напали /а.с. 163-168/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2025 з відеозаписом до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю свідка ОСОБА_12 , в присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , в ході якого свідок ОСОБА_12 відтворив обставини вчинення відносно чоловіка ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення чоловіку тілесних ушкоджень. Повідомив, що 17.03.2025, повертаючись із тимчасового підробітку додому близько 15:00 год. проходячи по вул. Дрогобицькій, на протилежній стороні вулиці почув крики та побачив конфлікт між трьома незнайомими йому людьми, а саме, двома чоловіками і жінкою. Даний чоловік спочатку почав конфліктувати із чоловіком, якому завдав один удар ногою по тілу. Надалі в конфлікт втрутилась жінка, яка почала розбороняти їх та захищати чоловіка, якому завдавали удар, після чого даний чоловік переключив свою агресію на жінку /а.с. 169-173/;
- постановою прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 04.04.2025 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, якою матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за №12025142130000069 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та №12025142130000075 від 22.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження за №12025142130000069 від 18.03.2025 /а.с. 174-175/;.
протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2025 з фототаблицею до нього, складеним дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , з участю підозрюваного ОСОБА_4 , в присутності понятих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , в ході якого підозрюваний ОСОБА_4 відтворив події, що мали місце 17.03.2025 близько 15:00 год., зокрема, повідомив, що 17.03.2025 року близько 15:00 год. він прямував додому по вул. Дрогобицька. Йшов позаду чоловіка, який, як він дізнався пізніше, йшов із своєю матір`ю та курив.  ОСОБА_4 це не сподобалось, а саме, що він курить в громадському місці та він обігнав даних людей та зробив зауваження, що ОСОБА_6 смердить своїми сигаретами. ОСОБА_4 розвернувся та пішов далі, а дана жінка ОСОБА_7 зі спини напала на нього та завдала 10 ударів по голові ОСОБА_4 , її син ОСОБА_6 до неї не підходив. Надалі ОСОБА_4 розвернувся, намагався її відштовхнути та завдав кілька ударів по голові жінки, щоб відштовхнути, після чого, оскільки це не допомогло, він намагався відштовхнути її ногою, а саме задав кілька ударів правою ногою по тілу ОСОБА_7 . Надалі даний чоловік намагався викликати працівників поліції /а.с. 176-182/.
Спростування доводів сторони захисту про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Склад кримінального правопорушення являє собою абстрактну теоретичну конструкцію і включає чотири елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Кожен елемент включає певний набір ознак: обов`язкових і факультативних для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення.
З об`єктивної сторони проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.
У частині 1 ст. 125 КК встановлюється відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виразилося в порушенні анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них Правила відносять такі ушкодження, що мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів. Це, наприклад, садно, синець тощо.
Суб`єктивна сторона кримінального проступку, що розглядається, характеризується тільки умисною виною.
Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений жодних тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, а здійснював захист від нападу на нього потерпілої, спростовуються показаннями в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_12 , протоколами проведення слідчих експериментів від 19.03.2025, 20.03.2025, 27.03.2025, 28.03.2025, 22.03.2025 за участю потерпілих та свідка, з яких вбачається, що 17.03.2025 близько 15:00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прямували до районної лікарні по вул. Дрогобицька навпроти будинку 15, м. Стрий. В цей час за ними йшов ОСОБА_4 , який зробив потерпілому ОСОБА_6 зауваження за куріння, після чого почався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар ногою в область паху. Надалі ОСОБА_7 почала захищати сина та закривати його собою, а ОСОБА_4 наніс їй удари по тілу та голові. Окрім цього вказані доводи спростовуються висновком експерта №49 від 18.03.2025, з якого вбачається, що лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_19 проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_7 , за підсумками якої у громадянки ОСОБА_7 , 1955 року народження, виявлено синець на лівій скроні і синець (крововилив) на слизовій оболонці верхньої губи рота, які утворились від дії тупих предметів та тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 17 березня 2025 року; враховуючи розміщення тілесних ушкоджень на різних поверхнях та частинах голови і тіла, ймовірність їх утворення серед одноразового падіння на площині, у тому числі і з додаванням тілу прискорення – виключається; синці і садна, усі разом та кожне окремо, відповідно до пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - є легким тілесним ушкодженням, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; синці і садна могли бути спричинені від видів травматичної дії (предметів) – удар і тертя, відповідно; висновком експерта№59 від 02.04.2025, з якого вбачається, що лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_19 проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_7 , за підсумками якої безпосередній механізм (механізми) заподіяння ушкоджень відтворено серед виконання слідчих експериментів за участі постраждалої ОСОБА_7 - від 28.03.2025 та свідка ОСОБА_12 - від 27.03.2025; у вивчених матеріалах кримінального провадження, судово-медичних даних, які б дали можливість стверджувати утворення виявлених у громадянки ОСОБА_7 , одного синця на лівій скроні та одного синця (крововиливу) на слизовій оболонці верхньої губи рота - «внаслідок падіння з висоти власного росту в тому числі і з прискоренням», «внаслідок співудару з поверхнею» - нема; виявлені у постраждалої ОСОБА_7 , один синець на лівій скроні і один синець (крововилив) на слизовій оболонці верхньої губи рота - могли утворитися серед обставин відтворених слідчим експериментом від 28.03.2025 за її участі; виявлені у постраждалої ОСОБА_7 , один синець на лівій скроні і один синець (крововилив) утворилися не менш як від двох ударних дій тупими предметами у зазначені ділянки; висновком експерта №55/2025 від 24.03.2025, з якого вбачається, що завідувачем відділення ОСОБА_26 проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_6 , за підсумками якої у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено: синець на тілі статевого члена, синець на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 17 березня 2025 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження, згідно п. 2.3.2 б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»; судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_27 могли утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного зросту (вертикального чи близького до нього положення), в тому числі і з прискоренням, немає. 
Твердження сторони захисту в цій частині суд визнає необґрунтованими, суперечливими і такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Висновки суду.
За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.
Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в судовому засіданні доведена повністю.
Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним:
факт заподіяння ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7  умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
При призначенні покарання, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставин пом`якшуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України суд не вбачає.
Обтяжуючих вину обставин, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є пенсіонером, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, його поведінку, обвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому не розкаявся, раніше не судимий, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.
Цивільні позови.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 подала позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 в позовній заяві просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_4 10000,00 грн моральної шкоди, завданої його неправомірними діями. В обґрунтування позову покликається на те, що 17 березня 2025 року близько 15:00 год. цивільний відповідач – обвинувачений у справі, у м.Стрию, по вул. Дрогобицькій біля будинку № 15 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно завдав їй удари кулаками обох рук в область голови та обличчя чим спричинив їй тілесні ушкодження, що підтверджено висновком експерта № 49 від 18.03.2025 року, який є у матеріалах кримінального провадження № 1202414213000069 від 18.03.2025 року, порушеного проти обвинуваченого ОСОБА_4 . В результаті неправомірних дій обвинувачений спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій скроні і синець (крововилив) на слизовій оболонці верхньої губи, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Неправомірними діями обвинуваченого їй завдана моральна шкода. Зазначає, що вона є особою похилого віку, зазнала нападом страху, а також фізичних страждань внаслідок побиття, хворіє на ішемічну хворобу серця і гіпертонічну хворобу, у неї погіршився стан здоров`я, має високий тиск, головну біль нервозність, порушився сон. Це завдає їй моральних страждань. Змушена відвідувати медичні установи, витрачати кошти для придбання ліків, щоб стабілізувати стан здоров`я. 
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подав позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 в позовній заяві просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_4 40000,00 грн моральної шкоди, спричиненої правопорушенням. В обґрунтування позову покликається на те, що 17 березня 2025 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де також перебував ОСОБА_6 разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 . Раптово ОСОБА_4 на ґрунті виниклих неприязних відносин розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , принижуючи його честь та гідність та почав обзивати ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшов до останнього та намагаючись умисно нанести три удари, наніс один удар ногою в область паху, після якого ОСОБА_6 присів від болю. Для того щоб запобігти подальшому нанесенню ОСОБА_4 останньому тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 закрила потерпілого своїм тілом, в результаті чого отримала від відповідача близько 10 ударів по голові і тулубу. В результаті умисних протиправних дій, обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця на тілі статевого члена, синця на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, які згідно з висновком № 55/2025 судово-медичного експерта від 24.03.2025 року відноситься до легкого тілесного ушкодження. Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_6 моральний біль через тривалі емоційні та душевні страждання. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілий пережив і продовжує переживати сильний стрес, відчуває постійний душевний біль, нервові переживання та стривоженість, що призвело до безсоння. Через отримані тілесні ушкодження та враховуючи наявні хвороби у позивача почастішали прояви емоційних спалахів, дратівливість, збудливість, в результаті чого страждає не лише він, а й його родина та знайомі люди. Також діями обвинуваченого була принижена честь та гідність потерпілого. Враховуючи те, що ОСОБА_6 є учасником бойових дій та особою з інвалідністю II групи, осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов`язаних з отриманням тілесних ушкоджень та пережитими приниженнями в грошовому виразі надзвичайно важко, однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 40000 грн, вважаючи таку грошову компенсацію моральної шкоди розумною та достатньою для відновлення життєдіяльності та справедливості.
Ухвалою суду від 22.04.2025 прийнято до розгляду по даному кримінальному провадженню цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відзив на позовні заяви не надходив.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовних заявах.
Обвинувачений позовні вимоги заперечив.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільних позовів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до наступного висновку.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_4 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди заподіяння обвинуваченим потерпілому ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження та причиновий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками, що настали, який підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт спричинення потерпілому ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_7 , їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 слід стягнути 5000, 00 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід стягнути 5000,00 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, позивачі зазнали моральних страждань, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню із урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.
Інші питання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Речовий доказ DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 /п`ять тисяч/ грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000 /п`ять тисяч/ грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений та його захисник - подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1