МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 р.  	№ 400/12110/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,  	

про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) та просить: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу державної соціальної допомоги та пенсії по інвалідності за період 01.02.2025 – 29.09.2025 року; 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу та пенсію по інвалідності у сумі 19450 грн; 
- зобов`язати відповідача змінити дату початку виплати позивачу пенсії по інвалідності ІІ групи на 10.09.2025 та здійснити перерахунок і виплату пенсії за 10– 29.09.2025. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що до 01.02.2025 року я отримувала державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю через УСЗН м. Миколаїв. З 2022 року була ВПО та проживала на два міста для безпеки через вторгнення РФ на територію України. У період лютого–квітня 2025 року позивач проходила повторне медичне обстеження ЕКОПФО для підтвердження інвалідності. Безстрокова інвалідність ІІ групи була підтверджена 04.04.2025 року. Наприкінці червня 2025 року позивач звернулася до УСЗН, але була переадресована до ПФУ у зв`язку з передачею функцій (Постанова КМУ №695 від 11.06.2025). У липні та серпні 2025 року позивач двічі зверталася до ПФУ (Одеського та Миколаївського), проте заяву не приймали через технічні причини та непрацюючу програму. Вважає, що строк звернення не був пропущений. Лише 10.09.2025 року ГУ ПФУ в Миколаївській області прийняло заяву позивача, проте пенсію по інвалідності ПФУ призначив лише з 30.09.2025 року і не виплатив державну соціальну допомогу за період 01.02.2025 – 29.09.2025. Відмова мотивована нібито перевищенням доходу домогосподарства, проте ПФУ не врахував неповнолітню дитину, що суперечить Постанові КМУ №632. 
Ухвалою від 14.11.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог та зазначає, що позивач звернулася 30.09.2025 із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону № 1058-ІV. З 30.09.2025 Позивачу призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону № 1058-IV. Відсутні законодавчі підстави для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону № 1058-IV, з дати настання інвалідності, а саме з 01.02.2025 року, оскільки позивач звернулась з відповідною заявою пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. Щодо виплати державної соціальної допомоги, то відповідач зазначає, що 10.09.2025 позивач надала документи для отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю. Позивачу відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід (14100,67 грн) перевищує рівню прожиткового мінімума (3028,00 грн) (рішення від 12.09.2025 №14001-104503888-2025-1 про відмову у призначення державної соціальної допомоги). Відтак, позовні вимоги вважає необґрунтованими, а дії відповідача правомірними. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася 30.09.2025 із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону № 1058-ІV.
З 30.09.2025 Позивачу призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону № 1058-IV. Тобто, пенсію позивачу призначено з дати первинного звернення за призначенням, оскільки після встановлення інвалідності минуло більше трьох місяців.
Також, 10.09.2025 позивач надала відповідачу документи для отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю. Однак, відповідач прийняв рішення від 12.09.2025 №14001-104503888-2025-1 про відмову у призначення державної соціальної допомоги. Підставою для відмови стало те, що середньомісячний сукупний дохід розивача (14100,67 грн) перевищує рівню прожиткового мінімума (3028,00 грн).
Позивач непогоджуючись з датою призначення пенсії по інвалідності та відмовою відповідача у виплаті їй державної соціальної допомоги, звернулась до суду з даним позовом. 
Частиною 3 статті 46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон - № 1058).
Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умов набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058 встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Відповідно до ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;
У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.
У разі коли вимоги частини 2 статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено присічні строки для звернення за призначенням пенсії того чи іншого виду. Застережень щодо відступу від цих строків з будь-яких причин ні стаття 45, ні сам Закон не містять.
Суд зауважує, що жодних змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині строків подання заяв про призначення пенсії, чи продовження строків подання таких заяв внесено не було. Не вносились й зміни щодо зупинення строків подання заяв про призначення пенсії на період дії воєнного стану.
Крім того, суд зазначає, що пунктом 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Тобто, законодавством передбачено кілька альтернативних способів подачі заяви про призначення пенсії: особисто чи через представника, через вебпортал, а також шляхом надіслання такої заяви поштою. Зазначене спростовує твердження позивача щодо неможливості звернутись із заявою про призначення пенсії у зв`язку з технічними проблемами на вебпорталі відповідача, адже позивач мала можливість використати альтернативні способи звернення, зокрема поштою. 
Як вбачається з матеріалів справи позивач до Пенсійного органу з заявою про призначення їй пенсії по інвалідності звернулась тільки 30.09.2025 року, тобто з пропуском строку який встановлений ст. 45 Закону України №1058-IV.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії по інвалідності з 30.09.2025 року.
Щодо допомоги рішення відповідача про відмову в виплаті позивачу державної соціальної допомоги, суд зазначає наступне. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 року № 765 “Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України” (далі — Постанова №765) затверджено перелік видів державних соціальних допомог, призначення та виплата яких здійснюються з 01.07.2025 органами Пенсійного фонду України. Підпунктом 3 пункту 2 Постанови №765 установлено, що Пенсійний фонд України: протягом липня - серпня 2025 р. надсилає з використанням засобів поштового зв`язку в паперовій формі або електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку, або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, або засобами телефонного зв`язку, або за допомогою інших доступних технічних засобів електронних комунікацій (з використанням мобільних додатків (за наявності) тощо), який забезпечує фіксацію повідомлення чи виклику, одержувачам державних соціальних допомог повідомлення про необхідність звернення до 1 вересня 2025 р. до органів Пенсійного фонду України в установленому порядку та подання заяви та/або інших документів, необхідних для встановлення права/продовження виплати грошових допомог (у паперовій або електронній формі) відповідно до законодавства, що регламентує порядок їх надання. У разі звернення одержувача грошових допомог до органу Пенсійного фонду України в установленому порядку і прийняття органом Пенсійного фонду України позитивного рішення за результатами розгляду поданих одержувачем заяви та/або інших документів нарахування та виплата державних соціальних допомог поновлюється відповідно до законодавства, що регламентує порядок їх надання, і проводиться органом Пенсійного фонду України з місяця звернення особи.
Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 року № 261. Право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю (далі - соціальна допомога) мають особи, які досягли віку 65 років і не мають права на пенсію відповідно до законодавства або яким установлено інвалідність в установленому порядку. 10.09.2025 Позивач надала документи для отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю. Відповідно п. 4 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 22.04.2022 № 632, до середньомісячного сукупного доходу враховується, зокрема. заробітна плата.
При цьому, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-ІХ, встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, на працездатну особу — 3028,00 грн. 
За даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу Позивач працювала в Миколаївській обласній державній лікарні ветеринарної медицини та отримувала заробітну плату з 01.02.2025 по 37.07.2025 в сукупному розмірі 84604,00 грн., 84604,00 / 6 / 2 = 7050,33, тоді як відповідач вказує 14100,67 грн. Відтак, суд погоджується з доводом позивача, що відповідач невірно розрахував середньомісячний сукупний дохід сім`ї позивача. 
Однак, сума середньомісячного доходу сім`ї позивача (7050,33 грн) все рівно перевищує рівень прожиткового мінімума (3028,00 грн). 
Враховуючи вищезазначене, дії відповідача щодо відмови у призначення державної соціальної допомоги є правомірними, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї позивача перевищує рівню прожиткового мінімума (3028,00 грн*2=6056 грн).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Судові витрати покладаються на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, ідентифікаційний код 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар