Справа №461/1849/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2026 року          м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Мироненко Л.Д.,
за участю секретаря Божик М.І.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника Думич І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду м. Львова із вказаною заявою.
В обгрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 02.07.2025 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недієздатним та тимчасово покладено обов?язки опікуна над недієздатним на орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.
На думку заявника Личаківська районна адміністрація не виконує свої функції, як опікун, тому ОСОБА_1 бажає звернутися до органу опіки та піклування з поданням щодо можливості їй бути опікуном недієздатного ОСОБА_2 , який є двоюрідним братом заявниці. Однак, через різне написання у документах державної реєстрації актів цивільного стану імені та по батькові осіб для встановлення факту родинних відносин, змушена звернутися до суду в порядку окремого провадження з наступних підстав:
Відповідно до свідоцтва про народження від 29.12.1964 року серії НОМЕР_2 заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі мати вказано ОСОБА_3 , а у графі батько ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про народження від 05.11.1971 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У графі мати вказано ОСОБА_5 , а у графі батько ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про народження від 30.09.1964 року вбачається, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , де у графі батько вказано ОСОБА_8 , а у графі мати вказано ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про народження від травня 1953 року ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , де у графі батько вказано ОСОБА_11 , а у графі мати вказано ОСОБА_12 .
3 вказаних документів вбачається, що мати заявниці та мати ОСОБА_2 є рідними сестрами. Однак, у написанні імені матері та батька є певні невідповідності.
У зв`язку із вищевказаним, вона вимушена звернутись до суду для встановлення родинних відносин між нею та двоюрідним братом ОСОБА_2 . 

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2026 року було відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження. 

В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві.
Представник заінтересованої особи Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 02.07.2025 року ОСОБА_2 визнано недієздатним, а опікунство над особою надано Личаківській районній адміністрації.
Відповідно до довідки серії ЛВА-1 №382617 ОСОБА_2 є інвалідом першої підгрупи «Б», з дитинства та безтерміново. Має високу ступінь залежності від стороннього догляду, нагляду та допомоги.
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 28.01.2026 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 06.01.2026 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Львові. Батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові. Батьками записані: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Львові. Батьками записані: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 , ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Львові. Батьками записані: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 записано, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Львові.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 вказано, що ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10 20.10.1983 року записано, що було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідно до диплому серії НОМЕР_11 зазначено, що ОСОБА_15 було видано диплом.
Згідно з копією паспорта записано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 . 

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_12 30.06.1978 року вказано, що було розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_13 записано, що ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) уклали шлюб 24.10.1987 року.
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_14 вказано, що шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було розірвано 29.03.2002 року.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_15 зазначено, що ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд визнає, що право на звернення за оформленням опіки (згідно зі ст. 63 ЦК України) є законним інтересом, який потребує захисту.
З`ясування судом фактичних обставин справи здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності заздалегідь встановленої сили доказів та оцінки кожного доказу окремо та в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд у постановах від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».
Достовірність, як змістова характеристика доказу свідчить про можливість на підставі такого доказу встановити дійсні обставини справи.
Допустимість доказів характеризується як дотриманням порядку збирання, подання та дослідження таких доказів, так і обов`язковістю підтвердження певних обставин справи визначеними законом засобами доказування.
Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є очевидною, сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу.
Цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування.
Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану.

Судовим розглядом було встановлено, що офіційними органами було допущено помилки у свідоцтві серії НОМЕР_6 про народження ОСОБА_10 :
- замість правильного написання по батькові « ОСОБА_19 », записано « ОСОБА_20 »;
- замість імені « ОСОБА_21 », записано « ОСОБА_22 »;
- замість імені та по батькові « ОСОБА_23 », зазначено просто « ОСОБА_24 » і без по батькові.
Враховуючи, що встановлення даного факту є єдиним способом для заявника розпочати процедуру оформлення опіки, суд доходить висновку, що задоволення заяви є необхідним для забезпечення права недієздатного брата на догляд з боку родича, що відповідає найвищим інтересам правосуддя та принципам гуманності. 
Оскільки це створює непереборні перешкоди для забезпечення інтересів недієздатної особи та реалізації його права, суд приходить до висновку про необхідність усунення цього шляхом встановлення факту родинних відносин.
Належними та допустимими доказами встановлено, що мати заявника та мати ОСОБА_2 є рідними сестрами.
Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 . 
Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд – 

УХВАЛИВ:

Позов – задовольнити повністю.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_16 ) є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ). 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2026 року.
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заінтересована особа: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Міжрегіонального управління міністерства юстиції, адреса: м. Львів, вул. М. Грушевського, буд. 16, ЄДРПОУ: 33286062.

Головуючий суддя  Л.Д. Мироненко