Справа № 496/1808/26
Провадження № 2-н/496/344/26

Біляївський районний суд Одеської області 
СУДОВИЙ НАКАЗ
10.03.2026 року м. Біляївка
Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) аліментів на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 442 від 30.12.2022 року.
Заявниця ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 28 червня 2022 року, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 141.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно положень частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як установлено частиною п`ятою статті 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Виходячи з вищевикладеного вважаю, що заява ОСОБА_1 в інтересах заявниці ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини у зазначеному в заяві розмірі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. При цьому у наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.
Згідно з п.6 ч.1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
На відміну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу не є фіксованим, а питання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до положень ст. 137 ЦПК України вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. Відтак, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності.
Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява подана в порядку наказного провадження. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).
Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до положень ст. 167 ЦПК України розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, що позбавляє останнього можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких витрат.
З огляду на викладене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження судові витрати не відшкодовуються.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що видачі підлягає судовий наказ в частині стягнення аліментів на утримання дитини з 06.03.2026 року, моменту подачі заяви до суду, а в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України суд повідомляє про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі даного судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст. ст. 161-164, 167-169 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, 
НАКАЗУЮ:
Стягувати з  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 )на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 06.03.2026 року, і до досягненнядитиною повноліття, а саме до  ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнутиз  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 332,80 грн.
В частині вимоги про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу відмовити.
Судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Надіслати боржнику копію судового наказу разом з копією заяви та копіями доданих до неї документів.
Строк звернення судового наказу до виконання – до повноліття дитини. 
Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає.
Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 172 ЦПК України судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

Суддя Л.О. Пендюра

Судовий наказ набрав законної сили «_____» _____________________ 20__ року

Строк пред`явлення судового наказу до виконання «_____»____________20__ року

Судовий наказ видано стягувачу «_____» ________________________ 20__ року