КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/19512/25 Головуючий у суді І інстанції Юзькова О.Л.
Провадження № 22-ц/824/6352/2026 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 року м. Київ 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Борисової О.В.,Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фідес Мед» про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фідес Мед» про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто особі, яка її подавала.
Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1  у встановлений судом строк не виконана вимоги ухвали суду від 20 травня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України є підставою для визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачка через представника - адвоката Сироткіну А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачкою та її представником 06 жовтня 2025 року і на її виконання 13 жовтня 2025 року була направлена заява про усунення недоліків.
Отже, позивачкою вимоги ухвали від 20 травня 2025 року були виконані у встановлений судом строк, що підтверджується скріншотами із підсистеми «Електронний суд» та електронної пошти, а тому оскаржувана ухвала є незаконною та має бути скасована.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.
Пред`явлення позову - це дія, яку вчиняє особа з метою захисту своїх прав, свобод чи інтересів (прав, свобод чи інтересів інших осіб) шляхом подання позовної зави до суду першої інстанції. Отже, пред`явлення позову є вольовим актом особи, спрямованим на захист своїх прав, свобод чи інтересів, який не залежить від прийняття судом щодо нього певного процесуального рішення - відкриття провадження у справі чи повернення позову. 
Аналіз статей 2, 4, 5 ЦПК України свідчить про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Процесуальні вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені у статтях 175, 177 ЦПК України. 
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (абзац 1 частини другої статті 185 ЦПК України).
За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2025 року суд першої інстанції постановив у справі ухвалу, якою залишив позовну заяву  ОСОБА_1  до ТОВ «Фідес Мед» про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги без руху з підстав її невідповідності вимогам пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України та надав позивачці строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Вказана ухвала була направлена судом до Єдиного державного реєстру судових рішень і до електронних кабінетів учасників справи в ЄСІТС лише 06 жовтня 2025 року.
Ухвала про залишення позовної заяви без руху в електронному вигляді була доставлена до електронних кабінетів  ОСОБА_1 та її представника - адвоката Сироткіної А.О. 06 жовтня 2025 року після закінчення робочого часу (а.с. 7-9).
Із відомостей, які містяться у матеріалах справи в електронній формі, вбачається, що 13 жовтня 2025 року представник позивачки - адвокат Сироткіна А.О. направила до Шевченківського районного суду міста Києва заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої, серед іншого, долучила виправлену редакцію позовної заяви із повними даними щодо відповідача ТОВ «Кард-Сіті Трейдінг» (вхідний номер (авт.): 106944/25-Вх від 13 жовтня 2025 року).
За змістом частин першої, другої статті 14 ЦПК України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. 
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частина четверта статті 14 ЦПК України).
Як визначено у частині дев`ятій статті 14 ЦПК України, суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до пункту 128 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
За таких обставин висновки суду першої інстанції, зазначені в оскаржуваній ухвалі щодо невиконання позивачкою у встановлений строк вимог ухвали про залишення без руху її позовної заяви не відповідають фактичним обставинам справи та положенням процесуального законодавства, тому не можуть бути підставою для позбавлення позивачки права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).
За змістом статті 6 Конвенції, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 зазначено, що «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві з підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції.
В суду першої інстанції не було підстав повертати позовну заяву ОСОБА_1 за наявності заяви її представника - адвоката Сироткіної А.О. від 13 жовтня 2025 року про усунення недоліків позовної заяви, яка була подана через підсистему (модуль) ЄСІТС «Електронний суд» в електронній формі, позивачці належним чином не забезпечено реалізацію права на доступ до правосуддя, а тому оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті позовних вимог не розглядається.
Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року скасувати, справу № 761/19512/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року.

Судді: С.А. Голуб

О.В. Борисова

Д.О. Таргоній