Справа № 2/714/163/26
ЄУН: 715/4127/25

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2026 р.         м. Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді 	Єфтемій С.М.	
за участю: секретаря судових засідань 	Постевка Г.П.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тереблечанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача - адвокат Магас Д.О. звернулася до суду із вказаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . Внаслідок смерті баби відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі й на домоволодіння, яке розташовано в АДРЕСА_1 . Спадкодавець ОСОБА_3 за життя заповіту не склала, а тому в порядку спадкування за законом, позивач який проживав разом з бабою нею у спірному господарстві спадщину прийняв та звернувся до нотаріуса за для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. За таких обставин, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, однак за змістом позовної заяви, остання просила провести розгляд справи у її відсутності та задовольнити позовні вимоги.
Тереблечанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила. Однак від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. 
ОСОБА_2 також надала суду заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Щодо задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечує.
Суд, дослідивши письмові матеріали, встановив наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що по АДРЕСА_1 розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А», гараж літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральні літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Є», навіс літ. «Ж», криниці № 1, огорожі № 2-4. 
Згідно даних погосподарських книг Буківської сільської ради Герцаївського району (нині Тереблечанська сільська рада) Чернівецького району, вказаний житловий будинок з господарськими спорудами зареєстрований у сільській раді за ОСОБА_5 з 1972 року.
Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
У 1966 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.
Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.
Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.
Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. 
Зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в АДРЕСА_1 був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та прийнятий в експлуатацію, з 1972 року зареєстрований в сільській раді за ОСОБА_6 , то з того часу останній була власником цього житлового будинку. 
Судом встановлено, що ОСОБА_6 12 жовтня 1998 року уклав шлюб із ОСОБА_7 , який був зареєстрований у виконкомі Буківської сільської ради Глибоцького (нині - Чернівецького) району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.51).
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Буківка Герцаївського (нині - Чернівецького) району Чернівецької області, у віці 64 років помер ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
За змістом чч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
За даними Тереблечанської сільської ради Чернівецького району (довідка №161 від 05.02.2024 року) дружина покійного ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , була зареєстрована та постійно проживала у господарстві, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Відтак, остання, фактично вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка, що відповідає вимогам статті 549 ЦК УРСР.
Пори те, що ОСОБА_5 до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті чоловіка не зверталася, юридично на себе його не оформила, вона вважається такою, що прийняла спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Буківка Герцаївського (нині Чернівецького) району Чернівецької області (на час смерті територія Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області) померла ОСОБА_3 - баба позивача, матір третьої особи ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
У частині 1 ст. 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України).
З огляду на наявні письмові докази, судом встановлено що спадкодавець ОСОБА_3 за життя заповіту не склала, а тому спадкування має місце за законом.
Відповідно до статті 1581 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.  Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України).
Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Як виливає з довідки Тереблечанської сільської ради Чернівецького району №161 від 05.02.2024 року, позивач ОСОБА_1 , на момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав разом із нею у господарстві, що в АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи померлої ОСОБА_5 , позивач 04 липня 2025 року звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславської-Стротой В.О. із заявою про прийняття спадщини за законом щодо майна яке залишилося після смерті баби ОСОБА_3 . 
ОСОБА_2 - донька померлої ОСОБА_6 , подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. 
За постановою приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславської-Стротой В.О. від 02 жовтня 2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , з підстав відсутності правовстановлюючих.
Ураховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті ОСОБА_6 останньому належав вищевказаний спірний будинок, який успадкував його дружина ОСОБА_6 , після смерті якої спадщину прийняв позивач ОСОБА_1 але не може оформити своїх прав з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, то його вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .
Отже, відповідно до встановлених судом обставин, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок літ. «А», загальною площею 72,0 кв.м в тому числі 44,70 кв.м жилої площі, гараж літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральні літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Є», навіс літ. «Ж», криниці № 1, огорожі № 2-4, що в   АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 04 березня 2026 року.

Суддя