Справа № 183/10750/25
№ 2/183/3364/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Служба у справах дітей Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції позивача.
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Олійник О.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Служба у справах дітей Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області, в якому просила про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
19 червня 2021 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , від якого вони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище позивача – ОСОБА_7 ).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою позивачки, яка не дивлячись на її малолітній вік, фактично виховується в родині позивача з 2020 року.
З 2020 року малолітня сестра проживає в родині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Майже з дня народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме позивач займалася опікою над молодшою сестрою. 
У віці 8 років ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зарахована до 1 класу Перещепинської гімназії «Крок» Перещепинського ліцею Самарівського району Дніпропетровської області, де зараз навчається в 3 класі на середньому та достатньому рівнях. Мати, ОСОБА_3 , 1983 року народження, та батько ОСОБА_2 , 1979 року народження, проживають окремо від доньки, ведуть аморальний спосіб життя та вихованням ОСОБА_4 зовсім не займаються.
Дитина живе і виховується в родині старшої сестри, яка займається питаннями виховання та навчання дівчинки, забезпечує її всім необхідним, залежно від її потреб. ОСОБА_8 систематично відвідує заняття та добросовісно виконує домашні завдання.
За вказаною вище адресою, в будинку сестри, для дитини створені всі належні умови для комфортного проживання та розвитку. Саме за адресою свого фактичного проживання дитина має спокійне та стійке середовище, систематично відвідує гімназію, відвідує заняття з малювання, спостерігається у сімейного лікаря Перещепинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини.
Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року, відкрито загальне провадження у справі (а.с.34).
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року, витребувано докази по справі - зобов`язано Службу у справах дітей Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області надати до суду висновок про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40).
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року призначено розгляд справи по суті (а.с.53).
Заяви сторін.
Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх повному задоволенні. 
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подавав, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, додала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та вказала про те, що її донька дійсно виховується і знаходиться на повному утриманні ОСОБА_1 . 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_7 ) є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28 березня 2018 року, виданого повторно (а.с.7,8).
ОСОБА_4 також є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21 жовтня 2022 року (а.с.10).
ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_7 ) з 19 червня 2021 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого мають малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29 квітня 2022 року (а.с. 8, 9).
Згідно акту встановлення факту проживання від 13 вересня 2025 року, складеного депутатом Перещепинської міської ради Копитько М.Г., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає спільно з неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2020 року по теперішній час, яка знаходиться на повному утримані гр. ОСОБА_1 (а.с.12). 
Згідно акту обстеження умов проживання від 16 вересня 2025 року, складеного т.в.о. начальника служби у справах дітей Перещепинської міської ради Олійник Н.М., житловий будинок, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , складається з чотирьох кімнат, кухні, туалету та ванної кімнати. Кімнати світлі, обладнані меблями та побутовою технікою, в будинку є умови для власного життєвого простору малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме для неї відведена окрема кімната, в якій є ліжко, стіл, особисті речі, дитина забезпечена шкільним приладдям (а.с.13).
Згідно інформації та характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 3 класу Перещепинської гімназії «Крок» Перещепинського ліцею, в школу дівчинка пішла у 8 років. Зараз ОСОБА_4 навчається в 3 класі на середньому та достатньому рівнях. Заняття відвідує систематично. Домашні завдання виконує добросовісно. ОСОБА_8 завжди має охайний вигляд, приходить завжди в чистому одязі. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні в школі. Питанням виховання та навчання займається старша сестра ОСОБА_1 . Живе і виховується ОСОБА_9 в сім`ї сестри, яка відповідально ставиться до виховання та навчання меншої сестри. В родині гарні стосунки, доброзичливе ставлення один до одного. Мати, ОСОБА_3 , 1983 року народження та батько ОСОБА_2 , 1979 року народження проживають окремо від доньок,вихованням меншої доньки зовсім не займаються, не відвідують батьківські збори, не цікавляться здобутками доньки, ведуть аморальний спосіб життя (а.с.19,20). 
Згідно довідкової характеристики сімейного лікаря Перещепинської АЗПСМ від 22.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку у лікаря з 24.07.2023 року. Протягом двох років дитиною опікувалася рідна сестра ОСОБА_1 . З приводу здоров`я, хвороб, щеплень, профілактичних оглядів дитини приймає участь тільки сестра ОСОБА_1 . Мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 не приймають участі в догляді за дитиною (а.с.21).
Батько дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надав нотаріальну безумовну згоду на усиновлення своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-якою особою на розсуд рідної сестри ОСОБА_1 та відмовився від виховання та утримання малолітньої дитини (а.с. 22).
Відповідно до характеристики ОСОБА_2 , останній не працює, отримує пенсію по інвалідності, розлучений, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої на постійній основі, характеризується негативно (а.с.23).
Мати дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , надала нотаріальну відмову від виховання та утримання своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь рідної сестри дитини ОСОБА_1 (а.с. 24).
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , остання постійного місця проживання не має, не працює, розлучена, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої на постійній основі (а.с.25).
Згідно характеристики на родину ОСОБА_1 , остання одружена, має доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 , родина дружня, матеріально забезпечена.
Аналіз всіх поданих письмових доказів, у своїй сукупності, свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Правовідносини, що виникли між сторонами, з приводу позбавлення батьківських прав, врегульовані наступними нормами закону, а саме.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
ОСОБА_1 є повнолітньою рідною сестрою малолітньої дитини, в сім`ї якої проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому має право на звернення до суду з таким позовом.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):
- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
- ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини;
- жорстоко поводяться з дитиною;
- є хронічними алкоголіками або наркоманами;
- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов`язків з виховання сина, визначених ст. 150 СК України.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
В свою чергу, відповідачами по справі суду не надано жодного належного та допустимого, в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказу на спростування обставин, викладених в позові.
Згідно висновку Служби у справах дітей Перещепинської міської ради Самарівського району, затвердженого рішенням виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 41 від 09.02.2026 року (а.с. 49), повноважним органом опіки та піклування встановлено, що малолітня дитина з 2020 року проживає в сім`ї своєї сестри. З бесіди з ОСОБА_4 встановлено, що вихованням, розвитком та утриманням дитини займається ОСОБА_1 .. Стосунки між ними дружні та люб`язні, дитина і надалі бажає проживати із сестрою.
Розглянувши матеріали справи, документи, які надані службами та установами, що займаються проблемами дітей, члени органу опіки та піклування дійшли висновку, що свідоме ухилення відповідача по справі від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , створює умови, які шкодять інтересам дитини, позбавляють можливості жити в повноцінній сім`ї. Тому Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (а.с. 45-47).
За змістом ч.2-3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Таким чином, за результатами розгляду справи, встановивши фактичні обставини справи, взявши до уваги та надавши правову оцінку всім зібраним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості та достатності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту прав дитини, відповідає його законним інтересам.
Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
На підставі викладено та керуючись ст.ст.150,155,164-166,182 СК України, ст.ст.76-81,89,258-259,263-268,273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Служба у справах дітей Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Третя особа: Служба у справах дітей Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 42737685, місцезнаходження: 51220, Дніпропетровська область, Самарівський район, м.Перещепине, вул.Шевченка, 43. 

Суддя Сорока О.В.