Справа № 766/10975/25
н/п 2/766/3559/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участю секретаря Сивкович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – адвокат Юрченко Н.С. у липні 2025 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою в якій просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на 2/3 (дві третіх) частки земельної ділянки площею 0,0703 гектарів, кадастровий номер 6510136900:21:001:0128, яка розташована на території АДРЕСА_1 й складається з 1/3 (одної третьої) частки земельної ділянка, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №725085, виданого Херсонською міською радою 25 квітня 2007 року, та 1/3 (одної третьої) частки земельної ділянка, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №725085, виданого Херсонською міською радою 25 квітня 2007 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в шестимісячний термін шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Підставою для спадкування ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 є заповіт, посвідчений Гіліною М.Г., державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори 14 грудня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-699, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлій, ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстр №23, та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яку померла прийняла, але не оформила після своєї сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстр №121. Також ОСОБА_1 , подано заяву до нотаріуса, в якій просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме 2/3 (дві третіх) частки земельної ділянки площею 0,0703 гектарів. 22 лютого 2025 року Позивачка отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за вказаною вище заявою, оскільки зазначена земельна ділянка не була охоплена заповітом. Так, як в порядку спадкування за заповітом набути право власності на спадкову земельну ділянку Позивачка не може, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. 
Ухвалою суду від 22.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 04.11.2025 року витребувано докази по справі. 
Ухвалою суду від 27.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними в справі доказами.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що при вирішені справи покладається на розсуд суду. 
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. 
У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
У відповідності до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлено, ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в шестимісячний термін шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, яка зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 27 квітня 2023 року за №25. 
Підставою для спадкування ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 є заповіт, посвідчений Гіліною М.Г., державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори 14 грудня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-699, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 .
Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлій, ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстр №23, та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яку померла прийняла, але не оформила після своєї сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстр №121.
Також ОСОБА_1 , подано заяву до нотаріуса, в якій просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме 2/3 (дві третіх) частки земельної ділянки площею 0,0703 гектарів, кадастровий номер 6510136900:21:001:0128, яка розташована на території АДРЕСА_1 , не охоплена заповітом. Вказана 1/3 (одна третя) частка земельної ділянка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №725085, виданого Херсонською міською радою 25 квітня 2007 року, та 1/3 (одна третя) частка земельної ділянка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №725085, виданого Херсонською міською радою 25 квітня 2007 року, після якої спадщину прийняла її сестра ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав.
22 лютого 2025 року Позивачка отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за вказаною вище заявою, оскільки зазначена земельна ділянка не була охоплена заповітом.
Верховний Суд України у своїй Постанові від 30.05.2008р за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п.24 роз`яснює, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
На виконання ухвали суду про витребування доказів Приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Пясецькою Л.М. надано завірену копію спадкової справи № 9/2023 заведену після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 з якої вбачається, що ОСОБА_2 склала заповіт на ОСОБА_1 у якому заповіла останній належну частку будинку АДРЕСА_1 , а також склала заповіт на ОСОБА_4 у якому заповіла квартиру АДРЕСА_2 . Інші спадкоємці відсутні. 
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. 
З аналізу норм матеріального права, що регулюють правовідносини спадкування, вбачається, що юридичну долю земельної ділянки, на якій розташований успадкований будинок, інші будівлі та споруди за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження такою ділянкою, належною йому на праві власності, визначають частини 2 та 3 ст. 1225 ЦК України.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 235/6657/16-ц.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення з огляду на таке.
З наявних у справі доказів вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у встановлений строк прийняла спадщину, що підтверджується поданою заявою про прийняття спадщини та виданими на її ім`я свідоцтвами про право на спадщину. При цьому позивачка фактично набула право власності на відповідні частки житлового будинку, які належали спадкодавцю, а також на частку майна, яку спадкодавець прийняла після смерті своєї сестри, але не оформила.
Разом із тим, як встановлено судом, спірна земельна ділянка була невід`ємно пов`язана із зазначеним житловим будинком, оскільки розташована за тією ж адресою та використовувалась для його обслуговування. Відтак, перехід права власності на житловий будинок обумовлює перехід і прав на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, у відповідній частці.
Суд враховує, що відсутність прямої вказівки у заповіті на земельну ділянку не спростовує прав позивачки як спадкоємиці, оскільки право на таку земельну ділянку є похідним від права власності на об`єкт нерухомості, який заповідано, та фактично слідує за ним. Крім того, частка земельної ділянки, яка належала іншому спадкодавцю, була прийнята попереднім власником, але не оформлена, а відтак увійшла до складу спадщини, що також перейшла до позивачки.
Суд також бере до уваги, що позивачка вчинила всі необхідні дії для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки з підстав, пов`язаних із відсутністю зазначення цього майна у заповіті. Така відмова свідчить про наявність перешкод у реалізації позивачкою своїх прав у позасудовому порядку та обумовлює необхідність їх захисту шляхом звернення до суду.
Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка довела належними та допустимими доказами факт прийняття спадщини, обсяг спадкового майна, а також наявність правових підстав для набуття у власність спірної частки земельної ділянки.
З огляду на викладене, враховуючи принцип забезпечення ефективного захисту порушеного права та необхідність усунення перешкод у реалізації спадкових прав позивачки, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підтверджені матеріалами справи, та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81,83 ,89, 141, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на 2/3 (дві третіх) частки земельної ділянки площею 0,0703 гектарів, кадастровий номер 6510136900:21:001:0128, яка розташована на території АДРЕСА_1 та складається з 1/3 (одної третьої) частки земельної ділянка, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №725085, виданого Херсонською міською радою 25 квітня 2007 року, та 1/3 (одної третьої) частки земельної ділянка, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №725085, виданого Херсонською міською радою 25 квітня 2007 року.
Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.04.2026 року.

Суддя	Я. В. Шестакова