ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 735/915/25
Головуючий у першій інстанції – Грушко О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/209/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Мамонової О.Є., Шарапової О.Л. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", 
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (судя Грушко О.П.), ухвалене у селищі Короп , 
У С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором №200526301 від 11.05.2016 у загальному розмірі 49641.62 грн, яка складається з: суми заборгованості - 31686.04 грн, суми інфляційних втрат – 15101.23 грн, суми 3% річних – 2854.35 грн, а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою було укладено угоду №200526301 щодо кредитування (кредитний договір), відповідно до умов якої банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10481.91 грн, з встановленим строком користування з 11.05.2016 по 11.05.2017, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
Позивач зазначав, що 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 16.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за спірним кредитним договором.
Указував, що ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та надало можливість позичальнику розпоряджатися кредитними коштами. Проте, відповідачка порушила умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 24.03.2025 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 
31686.04 грн, з яких: 10481.91 грн - заборгованість за кредитом, 21204.13 грн - заборгованість за відсотками. На підставі ст. 625 ЦК України на суму боргу були нараховані 3% річних – 2854.35 грн, інфляційні втрати – 15101.23 грн.
Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200526301 від 11.05.2016 року у розмірі 49641,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 10481,91 грн; заборгованість за відсотками –21204,13 грн ; нараховані 3% річних – 2854.35 грн, інфляційні втрати – 15101.23 грн; судовий збір у розмірі 2422 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено наявність заборгованості за кредитним договором №200526301 від 11.05.2026 року, право вимоги за яким належить позивачу, і яку відповідачка в добровільному порядку не погасила. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій, відсотків та витрат на професійну правничу допомогу. Коваль вважає, що визначена до стягнення сума пені та штрафів у розмірі понад 15000 грн, а також відсотків у розмірі 21204,13 грн у декілька разів перевищує суму фактично отриманого кредиту. Відповідачка вказує, що вона є матір`ю чотирьох малолітніх дітей і на даний час перебуває у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Її дохід обмежується соціальними виплатами і стягнення такої великої суми коштів створює для сім`ї надмірний та несправедливий тягар. Також ОСОБА_1 не погоджується з розміром стягнутих з неї витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, вважаючи їх розмір необґрунтованим та завищеним.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Судом встановлено, що11 травня 2025 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200526301, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 12 568 грн з яких: сума кредиту на товар становила 7568 грн та сума готівкою 5000 грн строком на на 12 місяців до 11.05.2017 року; зі сплатою за користування 0,01 % річних ( пункт 2 договору); внесенням щомісячних платежів у розмірі 1156 грн, останній платіж 1150.51 грн до 11 числа кожного місяця; з сплатою разової комісії за видачу кредиту у розмірі 628.91 грн та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,5%, починаючи з 1 місяця дії договору; а також установленням плати – штрафу за кожний несвоєчасно сплачений платіж згідно графіку платежів за кредитним договором : перший 50 грн, другий 100, третій 250 грн, четвертий 600 грн. ( а.с.30)
В підписаній ОСОБА_1 заяві в розділі « Оферта1( про укладення кредитного договору)» зазначено, що на умовах викладених в цій заяві та Умовах надання та обслуговування кредитів ПАТ « Банк Михайлівський» зазначених в розділі 2 заяви укласти кредитний договір в рамках якого надати кредит в сумі, що зазначена в графі « Сума кредиту» та вдень надання кредиту утримати з суми кредиту разову комісію за видачу кредиту в сумі 628.91 грн. На підставі зазначеної заяви банк повинен був відкрити поточний рахунок, що буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору. Крім того, в пункті 1.6 розділу « Оферта1( про укладення кредитного договору)» сторони передбачили, що в безготівковому порядку, за рахунок наданого кредиту списати з рахунку та зарахувати на користь: ТДВ « СК Арсенал Пайф» суму страхової премії у розмірі 1362.24 грн за весь період страхування згідно Договору добровільного страхування життя; ТОВ «СМАРТ ФІНАНС» як страхового агента « ПрАТ «Арсенал страхування» суму страхової премії у розмірі 800 грн за весь період страхування згідно Договору добровільного страхування майна фізичних осіб « Експрес майно»; ТОВ «СМАРТ ФІНАНС» як страхового агента « ПрАТ «Арсенал страхування» суму страхової премії у розмірі 22.76 грн за весь період страхування згідно Договору добровільного страхування майна та відповідальності. 
Сторони також передбачити в розділі «Оферта 2 ( про укладення Договору про надання та використання платіжної картки), що на умовах викладених в заяві, в Умовах надання та обслуговування платіжних карток зазначених в розділі 3 заяви та Тарифах по картках Банку позичальник просила укласти з нею Договір про надання та використання платіжної картки, а також випустити на її ім`я картку, найменування якої вказано в графі « Тип картки» розділу 3 заяви, активація та використання якої буде здійснюватись відповідно до умов Договору про картку, що буде діяти в банку на момент її активації.
Крім того, в розділі 3 пункту 3.1 сторони договору передбачили, прийняттям Оферти 1 будуть дії банку по наданню кредиту, відкриття рахунку та зарахування на нього кредиту здійснені протягом 30 календарних днів з дати заяви. Прийняттям банком Оферти 2 будуть дії банку по відкриттю рахунку картки здійснені протягом 18 місяців з дати цієї заяви, за умови належного виконання взятих на себе позичальником зобов`язань за кредитним договором.
У матеріалах справи міститься графік платежів до договору від № 200526301 від 11.05.2016 року щодо погашення отриманого кредиту починаючи з 6 червня 2016 року до 6 травня 2017 року, згідно з яким погашення здійснюється рівними платежами у розмірі 1156 грн щомісячно, та за останній місяць погашення кредиту передбачено в сумі 1150 грн, з урахуванням процентної ставки за кредитом і комісії.( а.с.12)
Відповідно до довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, яка є Розділом 3 кредитного договору, що передбачає умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що залежить від кредитного продукту ОСОБА_1 надано кредит в сумі 10481.91 грн зі сплатою відсотків у розмірі 0,0001% строком на 12 місяців на споживчі потреби шляхом перерахування повної суми кредиту на рахунок відкритий у банку з сплатою щомісячного платежу в розмірі 1156 грн згідно графіку платежів, який включає сплату щомісячної комісії в розмірі 2,5% за обслуговування кредитної заборгованості. Також позичальник повинен сплачувати комісію в розмір 6% нараховану одноразово на загальну початкову суму наданого кредиту, 20 грн за підтвердження платежів та стану заборгованості за кредитом; 100 грн за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості; плату за програмою страхування: 1362.24 грн за страхування життя, 800 грн за страхування майна, 22.76 грн за страхування майна та відповідальності. Також умовами передбачалось надання кредитної картки « МКартка» у формі відновлювальної кредитної лінії строком дії на 5 років з лімітом до 50000 грн з сплатою 3% фактичної заборгованості по кредиту на розрахункову дату, а також комісійні винагороди та плати. Довідка підписана власноручно відповідачкою.( а.с.32)
Між ОСОБА_1 та ПРАТ «СК «Арсенал страхування» було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб №55655662/16FM від 11.05.2026 року, відповідно до умов якого вигодонабувачем виступала ОСОБА_1 , застраховане майно – будинок за адресом: АДРЕСА_1 , страхова сума становила 200000 грн.( а.с.32 зворот) Також ОСОБА_1 було укладено комплексний договір № 55655663/15FT від 11.05.2016 року добровільного страхування майна та відповідальності, за яким предметом договору були майнові права страхувальника, що не суперечили закону. А саме застрахованим майном виступав плазмовий телевізор та настінне кріплення. ( а.с. 33) Крім того, ОСОБА_1 11.05.2016 року було укладено з ТДВ « СК Арсенал Пайф» договір добровільного страхування життя за № 200576301. ( а.с.32) 
Відповідно до копії рахунку на оплату № 432 від 11.05.2016 року та копії товарного чеку магазину « Лагрос» від 11.05.2016 року про внесення авансового внеску на 5000 грн було придбано покупцем ОСОБА_1 телевізор та настінне кріплення на загальну суму 12568 грн. (а.с.33 зворот,34 зворот)
20.07.2020 ПАТ «Банк Михайлівський» (Банк) та ТОВ «Діджи Фінанс» (Новий кредитор) уклали договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, за змістом пункту 1 якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договором (а.с. 28).
Як вбачається з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що є додатком № 1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 200526301 від 11.05.2016 року складає 31686.04 грн, з яких 10481,91 грн заборгованість по тілу кредиту; заборгованість за відсотками –21204,13 грн ( а.с.35-36).
Відповідно до умов договору, ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти (ціну відступлення), як це передбачено умовами договору, що підтверджується копією платіжного доручення №25 від 09.07.2020 (а.с. 8).
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/11298/16 - задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2.
Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2.
Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього (том 2 а.с. 130-145).
Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за усіма правами кредитора за основними договорами, що існували на момент переходу цих прав в порядку, передбаченому ст. 514 Цивільного кодексу України та п. 2 договору №7_БМ 20.07.2020.
Також матеріали справи містять розрахунок інфляційних втрат за період з 14 березня 2022 року по 14 березня 2025 року в сумі 15101.23 грн та 3% річних за період з 14 березня 2022 по 31 грудня 2023, що становлять 2854.35 грн. ( а.с.200
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Колегія суддів апеляційного суду аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи позицію сторін у спорі , норми права, які регулюють спірні правовідносини не погоджується з висновком суду першої інстанції про доведення позивачем належними, допустимими та достатніми доказами позовних вимог.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує підписання договору №200526301 вiд 11.05.2016.
Так, з долученої позивачем заяви (оферти) №200526301, яка підписана представником ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 11.05.2016 року неможливо зробити висновок про дату надання кредиту відповідачці. Саме по собі зазначення в розділі «Оферта 2 ( про укладення Договору про надання та використання платіжної картки)», що дії з відкриття рахунку картки будуть здійснені протягом 18 місяців з дати цієї заяви, за умови належного виконання взятих на себе позичальником зобов`язань за кредитним договором не є підтвердженням дати укладення договору. Крім того, в зазначеному розділі зазначено про те, що на умовах викладених в заяві, в Умовах надання та обслуговування платіжних карток зазначених в розділі 3 заяви та Тарифах по картках Банку позичальник просила укласти з нею Договір про надання та використання платіжної картки, а також випустити на її ім`я картку, найменування якої вказано в графі « Тип картки» розділу 3 заяви, активація та використання якої буде здійснюватись відповідно до умов Договору про картку, що буде діяти в банку на момент її активації.
Матеріали справи не містять доказів отримання кредитної картки ОСОБА_1 чи випуск на її ім`я такої картки банком. Розділ 3 підписаної відповідачкою заяви не містить погодженого сторонами розміру відсотків. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу , що заява №200526301 вiд 11.05.2016 року містила інформацію про отримання кредиту у сумі 12 568 грн з яких: сума кредиту на товар становила 7568 грн та сума готівкою 5000 грн, тобто отримання кредиту передбачалось без надання картки. А отримання картки пов`язувалось з виконанням зазначених умов договору, доказів про яке матеріали справи не містять.
На підтвердження заборгованості та її розміру ТОВ «Діджи Фінанс» надало до суду виписку по особовому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 04.11.2019 на зазначений рахунок були зараховані кошти у сумі 10481.91 грн. В подальшому 20.07.2020 року відображена банківська операція - повернення кредиту (Коваль О. С.), кред. дог. 200526301_KI вiд |22.05.2017.Зг.дог.відступлення прав вимоги№7_БМ від 20.07.2020. Починаючи з 18.11.2019 року починається нарахувння відсотків за кред. договором № |200526301_KI вiд 11.05.2016.
Колегія суддів зауважує, що належними доказами, які підтверджують наявність кредитної заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Однак суд не може покласти в основу судового рішення, яким з відповідачки на користь позивача стягується заборговність, виписку по особовому рахунку, оскільки сам розрахунок заборгованості позивачем не надано. У виписці хоча і відображено суму наданого кредиту, але за відсутності погоджених між сторонами істотних умов договору та підтвердження факту отримання кредитної картки, а також користування кредитними коштами не можливо визначити розмір заборгованості.
Без надання детального розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
До аналогічного висновку щодо необхідності доведення позивачем розміру заборгованості дійшов Верховний Суд у постановах від 27.03.2019 у справі №334/1746/15-ц, від 01.02.2023 у справі №199/7014/20.
Позивач звертаючись до суду, крім заборгованості за тілом кредиту та відсотках нарахованих в межах строку дії кредиту просив стягнути на його користь інфляційні втрати в розмірі 15101.23 грн, суми та три відсотки річних в розмірі 2854.35 грн нараховані у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України за період з 14 березня 2022 по 14 березня 2025 року.
Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України 2003 року доповнено пунктами 18 і 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, відповідачка в силу закону звільнена від відповідальності передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання починаючи з 24 лютого 2022 року і до закінчення дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню. 
Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.
При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 , ухвалою суду апеляційної інстанції від 27 жовтня 2025 року була звільнена від сплати судового збору за апеляційний розгляд справи , тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 3633.60 грн.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.3, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2025 року скасувати.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» ( місце знаходження; 04112,м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, ЄДРПОУ 42649746) на користь держави судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 3633.60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: