ЄУН 193/592/26
Провадження 1-кп/193/91/26

В И Р О К
іменем України 
21 квітня 2026 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку обвинувальний акт, складений 17.04.2026 у кримінальному провадженні, внесеному 07.04.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026046580000011, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, відносно:
ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
02.04.2026, близько 20:10 години, ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , на порозі будинку став нецензурно висловлюватися в бік своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого в ході словесного конфлікту з нею, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , схопив останню за волосся, та утримуючи, потягнув до будинку, де в приміщені вітальної кімнати кинув її на диван, зняв з одягнутих на ньому штанів, шкіряний ремінь, та завдав ним потерпілій не менше шести ударів по лівій нижній кінцівці.
Своїми умисними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичного експерта №506 від 08.04.2026, тілесні ушкодження у вигляді синців лівої нижньої кінцівки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке полягає у завданні умисного легкого тілесного ушкодження.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
17.04.2026 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, клопотанням начальника Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні;
- заява малолітньої потерпілої ОСОБА_3 щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з одночасним роз`ясненням ч. 2 ст. 302 КПК України в частині оскарження вироку в апеляційному порядку, що складена у присутності її законного представника – матері ОСОБА_5 та спеціаліста-психолога ОСОБА_6 ;
- матеріали досудового розслідування (дізнання).
Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.
Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 , який умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження ОСОБА_3 , чим вчинив кримінальний проступок, який у зв`язку наслідками завданої шкоди підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття.
Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує його покарання є вчинення ним кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Мотиви призначення покарання.
Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує обставини вчинення кримінального проступку, зокрема що мала місце профілактична бесіда з боку обвинуваченого відносно малолітньої потерпілої, тобто батька та дочки з приводу неналежної поведінки останньої, яка переросла у нанесенні батьком їй легких тілесних ушкоджень.
Суд також приймає до уваги шкоду, завдану малолітній потерпілій (6 синців на ногах та задній поверхні стегна), зазначені вище обставини, які як пом`якшують так і обтяжують обвинуваченому покарання. 
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який осудний, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дочку – потерпілу у справі, з якими має постійне місце проживання, де він характеризується у цілому добре, скарги від жителів села та сусідів на нього до сільської ради не надходили, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, згідно ст. 89 КК України, є особою, яка немає судимості, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 найм`якіше покарання серед визначених санкцією ч.1 ст.125 КК України, - у виді штрафу, але у максимальному розмірі статті за якою він обвинувачується, зокрема 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На переконання суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, оскільки обвинуваченому призначено покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд, у відповідності до вимог ст. 91-1 КК України, вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_2 , який вчинив домашнє насильство відносно малолітньої дочки, обмежувальний захід у вигляді направлення обвинуваченого для проходження програми для кривдників на строк один місяць. 
Мотиви прийняття інших рішень при ухваленні вироку.
Запобіжний захід до обвинуваченого під час проведення дізнання не обирався, а тому суд не бачить підстав для обрання будь-якого з запобіжних заходів відносно обвинуваченого після передачі обвинувального акту до суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. 91-1,124,301,302,368-371,374,381,382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.
На підставі положень п.5 ч. 1, ч.3 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обмежувальний захід у вигляді направлення засудженого для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць. 
Матеріали кримінального провадження № 12026046580000011 від 07.04.2026 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/592/26 (провадження №1-кп/193/91/26).
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя           ОСОБА_1