ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 квітня 2026 року	Справа №215/2542/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції та зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:
-встановити наявність компетенції (повноважень) Криворізької міської ради за результатом розгляду заяви від 27.01.2025р. вх 29 створювати штучні перешкоди для розгляду питання звільнення директора ОСОБА_2 , яка використовує кошти за не призначенням і порушує права на попередження за можливістю страждань і болю гарантовані ст. 3 ч. 2 ст. 28 Конституції України та визнати такі перешкоди протиправноою діяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати довести вимоги заяви до Криворізької Міської Ради.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізької міської ради передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа передана до розгляду судді Сластьон А.О.
В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначила про необхідність встановлення наявності компетенції (повноважень) Криворізької міської ради за результатом розгляду заяви 27.01.2025р. вх 29 створювати штучні перешкоди для розгляду питання звільнення директора ОСОБА_2 , яка використовує кошти за не призначенням і порушує права, гарантовані ст. 3 ч. 2 ст. 28 Конституції України, та визнати такі перешкоди протиправноою діяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати довести вимоги заяви до Криворізької міської ради.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2026 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін.
28 травня 2025 року від Криворізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що заява позивача від 27.01.2025 вх. 29 не була адресована відповідачу, водночас, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 опосередковано зверталась до Криворізької міської ради із заявою від 08.02.2025, на яку яку їй було надано відповідь. Зазначеним спростовуєтьсчя твердження позивача щодо допущеної бездіяльності відповідача. Також, відповідач наголошує, що порядок розгляду звернень громадян, регламентований Законом України «Про звернення громадян», не передбачає необхідності розгляду заяви колегіальним органом (радою) шляхом прийняття правового акта. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради надійшло звернення ОСОБА_1 , зареєстроване за вх. №29, в якому позивачка просила: зазначити підставу для відмови у наданні безоплатного рецепту на ліки; надати належно завірені копії її заяви з реєстраційним номером; надати запрошення з повідомленням про повноваження осіб, які розглядатимуть її заяву, а після розгляду заяви викласти висновки у наказі; звільнити медичного директора ОСОБА_3 ; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1000 прожиткових мінімумів; підготувати проект рішення для вирішення питання місцевого значення для забезпечення позивачки безоплатними рецептами; надати належно засвідчений протокол амбулаторного лікування; надати рецепт на Манініл для лікування цукрового діабету; прийняти ненормативний правовий акт, складений за результатами розгляду заяви; звільнити директора ОСОБА_2 .
З листа Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.05.2025 №4786/7-19 вбачається, що звернення ОСОБА_1 було надано до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради особисто заявником. Зазначене звернення розглянуто та надана відповідь Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради. До Управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради дане звернення не надходило та не розглядалося. 
Також 08.02.2025 позивачка звернулася із заявою з подібними вимогами до Криворізької міської ради. Зокрема, в заяві від 08.02.2025 (вх.№С-442-П від 14.02.2025) позивачка, серед іншого, повідомила про відмову директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради направити до Криворізької міської ради заяву від 27.01.2025 №29.
Виконавчим комітетом Криворізької імської ради розглянуто звернення ОСОБА_1 вх. №С-442-П від 14.02.2025 та надана відповідь, в якій зазначено, що відсутні підстави для застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_4 . Підстав для звільнення ОСОБА_2 не встановлено. Стосовно премій, нарахованих лікарям КНП «ЦПМСД №1» необхідно зазначити, що премія входить до структури заробітної плати кожного окремого працівника та становить їх персональні дані. Так, згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI від 01.06.2010, з наступними змінами та доповненнями, персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Згідно з ч.1 ст. 14 Закону №2297 поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб?єкта персональних даних. Отже, поширення персональних даних фізичних осіб можливо виключно за їх згодою. В даному випадку лікарі КНП «ЦПМСД №1» не надавали згоди роботодавцю на поширення ним відомостей про розмір та структуру їх заробітної плати, що виключає можливість надання запитуваної позивачем інформації з наведеного питання. Щодо надання рецепту на ліки наголошено, що позивачу призначаються ліки відповідно до стану його здоров`я. Зокрема, як особі з інвалідністю І групи та особі, яка має онкологічне захворювання, лікарські засоби відпускаються позивачу з оплатаю 50%.
Втім, суд зазначає, що позивач звернулася до суду з позовом про встановлення наявності компетенції (повноважень) Криворізької міської ради у створенні штучних перешкод для розгляду питання звільнення директора ОСОБА_2 за результатом розгляду заяви позивачки 27.01.2025р. вх 29.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Щодо вимоги позивача встановити наявність компетенції відповідача при розгляду заяви позивача, суд зазначає таке.
Компетенцію органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Спори, визначені у п.3 ч.1 ст.19 КАС України, можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб`єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління. Також спори з приводу компетенції виникають у разі виявлення привласнення повноважень іншого суб`єкта владних повноважень або перевищення власних повноважень.
Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.
Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір.
Завданням суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства є розв`язання законодавчої колізії, а також, усунення наслідків дублювання повноважень.
При цьому, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень, відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.
Означеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 05.07.2019 у справі №802/833/17-а.
Враховуючи те, що позивач у даних правовідносинах не здійснює жодних управлінських функцій та не є суб`єктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення наявності компетенції суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не відповідають завданням Кодексу адміністративного судочинства України та адміністративному судочинству в цілому.
Щодо доводів позивача про створення відповідачем штучних перешкод при розгляді заяви позивача від 27.01.2025р. вх 29.
Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.
Суд звертає увагу, що реалізація права на звернення має наслідком виникнення кореспондуючого обов`язку органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів його розглянути і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно із статтею 5 Закону України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
В силу вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно із статті 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Отже, зі змісту вищезначених норм права випливає обов`язок отримувача звернення здійснити розгляд відповідної заяви громадянина, який звернувся до нього з такою заявою та прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення, повідомивши заявника про наслідки розгляду його звернення.
Повертаючись до обставин справи.
Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 27.01.2025 зверталася із зааявою вх. №29 саме до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, а не до Криворізької міської ради.
Відтак, відповідач не може бути суб`єктом розгляду заяви позивача.
Зазначені обставини спростовують твердження позивача про створення відповідачем штучних перешкод при розгляді заяви позивача від 27.01.2025р. вх 29.
08.02.2025 (вх.№С-442-П від 14.02.2025) позивачка дійсно зверталася до відповідача із заявою, що містить вимоги подібні тим, що викладені нею у заяві від 27.01.2025.
Зокрема, в заяві від 08.02.2025 (вх.№С-442-П від 14.02.2025) позивачка, серед іншого, повідомила про відмову директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради направити до Криворізької міської ради заяву від 27.01.2025 №29.
Виконавчим комітетом Криворізької міської ради розглянуто звернення ОСОБА_1 вх. №С-442-П від 14.02.2025 та надана відповідь.
Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачки, оскільки права, гарантовані їй Законом України «Про звернення громадян», Криворізькою міською радою не були порушені.
Суд також погоджується з доводами відповідача, що порядок розгляду звернень громадян, який регламентований Законом України «Про звернення громадян», не передбачає необхідності їх розгляду колегіальним органом (радою) шляхом прийняття правового акта.
На підставі викладеного, та керуючись статтями 8, 9, 72, 77, 132, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон