Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/787/25

20 лютого 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.
з участю: секретаря Чорній К.М., 
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради, ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності на домоволодіння, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Попович М.М., звернувся в суд із позовом до Богородчанської селищної ради, ОСОБА_2 у якому поставив питання про усунення перешкод щодо реалізації ним права власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, і позивач вступив у спадкові права на підставі заповіту, прийнявши спадщину.
9 березня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Білусяк Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщені по АДРЕСА_1 .
Однак нотаріус відмовила йому у оформленні спадкових прав на все домоволодіння по тій причині, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 43% даного домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_2 . Тому йому видано свідоцтво про право власності лише на 57/100 частки домоволодіння. 
Дійсно, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2006 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належало 57/100 домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .
Проте, 19 травня 2015 року приватний нотаріус Любінець О.П. на підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, видала ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на іншу частину цього ж домоволодіння, а саме на 43/100 домоволодіння, які раніше належали ОСОБА_2 . 
ОСОБА_2 оспорила це і звернулась до Богородчанського районного суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів № 60256 від 11 березня 2015 року. Однак рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову. 
Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасовано рішення Богородчанського районного суду та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , яким визнано недійсними електронні торги, протокол про їх проведення та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Однак, постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасовано, а рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 рооку залишено в силі.
У період коли касаційна скарга ОСОБА_3 перебувала на розгляді у Верховному Суді, а рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року вступило в законну силу, ОСОБА_2 звернулась до Богородчанського районного суду з позовом про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також про визнання за нею права власності на 43/100 частки спірного домоволодіння.
Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 24 травня 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 , скасовано свідоцтво про придбання ОСОБА_3 нерухомого майна з прилюдних торгів № 896 від 19 травня 2025 року та рішення про державну реєстрацію № 21408536 від 19 травня 2015 року, а право власності на 43% частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 .
На підставі даного рішення було внесено запис у Державний реєстр. Однак ухвалою цього ж суду від 19 серпня 2018 року вищезгадане рішення суду скасовано, а ухвалою від 10 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування права власності на частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 залишено без розгляду.
Таким чином ОСОБА_3 на момент смерті була законним власником усього домоволодіння по АДРЕСА_1 в цілому, а запис в Державному реєстрі прав перешкоджає у реалізації права на спадщину.
Позивач звернувся в реєстраційну службу Богородчанської селищної ради з заявою про скасування запису про реєстрацію права власності на 43% частки домоволодіння за ОСОБА_2 та поновлення запису № 21408536 від 19 травня 2015 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 .
Проте державним реєстратором прав на нерухоме майно Мазуру І.О. відмовлено в проведенні реєстраційних дій мотивуючи тим, що встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто на даний момент в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 43/100 частки спірного домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , а в жодному із рішень суду не вказано про скасування права власності ОСОБА_2 на 43/100 частки домоволодіння в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин позивач змушений звертатися за відновленням порушеного права до суду.
Позивач та його представник у судове засідання подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заявлений позов підтримали з викладених підстав та просили задовольнити.
Представник відповідача Богородчанської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій клопотав провести розгляд справи за відсутності представника селищної ради. 
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слуд задовольнити. 
Згідно зі ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Суд встановив, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2006 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належало 57/100 домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .
19 травня 2015 року приватний нотаріус Любінець О.П. на підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, видала ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на 43/100 цього ж домоволодіння, які раніше належали ОСОБА_2 , однак були продані з державною виконавчою службою через прилюдні торги. 
В ході судового провадження за позовом ОСОБА_2 рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними електронних торгів № 60256 від 11 березня 2015 року. 
Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року було скасовано рішення Богородчанського районного суду та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , яким визнано недійсними електронні торги, протокол про їх проведення та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.
Після цього, за позовом ОСОБА_2 24.05.2018 року Богородчанський суд заочним рішенням у справі № 3398/1241/17 скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21408536 від 19.05.2015 року про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Проте, постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасовано, а рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року залишено в силі. Такми чином підтверджено, що ОСОБА_3 правомірно набула права власності на 43/100 згаданого домоволодіння шляхом придбання його на електронних торгах. 
З урахуванням цих мотивів, ухвалою від 19.09.2018 року суд скасував заочне рішення від 24.05.2018 року, а ухвалою від 10.12.2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування реєстрації права власності та визнання права власності на частку нерухомого майна залишив без розгляду. 
Таким чином, запис про право власності ОСОБА_3 на 43/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 , який був здійснгений 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Любінець О.П. на підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів підлягав відновленню. Однак зміни до реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не були внесені. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, не зміг отримати свідоцтво про право власності на одну із успадкованих частин домоволодіння. Приватний нотаріус Білусяк Л.В. 09.08.2024 року видала позивачу свідоцтво лише на 57/100 часток згаданого домоволодіння.
За його заявою від 09.12.2024 року, державний реєстратор Пронь О.Д. відмовила у вчиненні реєстраційних дій та приведенні у відповідність реєстрацінийх записів попри те, що після скасування рішення суду, на пдставі якого запис було вилучено, держреєстратор має підстави для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки законність попереднього припинення прав втратила чинність.
Вказана обставина перешкоджає можливості позивачу реалізувати його право на володіння та розпорядження успадкованим майном. Тому він поставив питання про усунення перешкод у реалізації його права у спосіб виключення запису про реєстрацію права власності на 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та відновлення запису №21408536, що був вчинений 19.05.2015 року приватним нотаріусом Любінць О.П. про право власності на дану частку за ОСОБА_3 . Такий спосіб захисту порушеного права, передбачений Цивільним кодексом України (зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення), а тому може бути застосований судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд 

у х в а л и в :

Позов задовольнити.
Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради виключити останній запис про реєстрацію права власності на 43% частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Поновити запис №21408536 від 19 травня 2015 року, внесений приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Любінець О.П. про право власності на дану частку будинковолодіння (43/100) за ОСОБА_3 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Битківський