Справа № 752/575/26 суддя в І-й інстанції Єсауленко М.В.
Провадження № 33/824/2094/2026 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
Іменем України
06 квітня 2026 року м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Олексієнка Михайла Михайловича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В: 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2025 року серії ЕПР 1 №545509, 19 грудня 2025 року о 18 год. 20 хв., у м. Києві на перехресті вулиці В. Брожка та вулиці М. Грінченка, яке регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Tesla Model 3», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись на зелений сигнал світлофору, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями, водій ОСОБА_2 порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року провадження у справі про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що у діях  ОСОБА_2  відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Олексієнко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову, якою визнати винним  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Олексієнко М.М. вказує, що ОСОБА_2 в поясненнях в день ДТП і в суді першої інстанції зазначив обставини, які не відповідають фактичним даним, а саме невірний механізм ДТП. Автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку в лівій смузі руху, не зупинився та навіть ще не доїхав до стоп-лінії. При цьому, автомобіль марки «Hyundai» в цей час рухався вже паралельно з тим автомобілем і водій ОСОБА_2 перед початком виконання свого маневру повинен був його бачити, оскільки він був в його полі зору. При цьому, ОСОБА_2 не завершував маневр, а тільки його намагався розпочати та автомобіль марки «Hyundai» вже рухався паралельно в правій смузі руху, а не як зазначив ОСОБА_2 , що він нібито майже завершив маневр перестроювання, як із-за автомобіля в лівій смузі, який зупинився виїхав автомобіль «Hyundai». В наданих до суду поясненнях сторона захисту ОСОБА_2 не зовсім вірно та правильно надала оцінку даному відеозапису та циклограмі роботі світлофорного об`єкту, а саме нібито встановивши, що водій ОСОБА_1 виїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, а також про застосування вимог п. 16.6 ПДР України, що нібито водій ОСОБА_2 мав право не пропускати автомобіль ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_2 , виконуючи маневр повороту ліворуч згідно п. 16.6 ПДР України, зобов`язаний надати дорогу всім автомобілям, які рухаються в зустрічному напрямку. Водій ОСОБА_2 достовірно бачив автомобіль марки «Hyundai Sonata», який рухався прямолінійно і не зменшував своєї швидкості руху, що повинен був врахувати та не розпочинати маневр повороту ліворуч або з моменту розпочинання одразу зупинитися, чим уникнути ДТП. Твердження сторони захисту ОСОБА_2 про те, що водій автомобіля «Hyundai Sonata» виїхав на перехрестя (перетнув стоп-лінію) на червоний сигнал світлофору не відповідає фактичним обставинам справи. Потерпілим було замовлено проведення автотехнічного дослідження обставин ДТП. Судовому експерту ОСОБА_3 було надано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також відеозаписи моменту ДТП та циклограму роботи світлофори об`єктів. Відповідно до висновку експерта № 018/26 від 09 лютого 2026 року, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля «Hyundai» ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п. 8.10 ПДР України та дії водія автомобіля «Tesla» ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.1, 16.6 ПДР України. Суд першої інстанції встановив, що в діях водія ОСОБА_2 є порушення вимог п. 16.6 ПДР України, однак, на думку суду, таке порушення не перебуває в причинному зв`язку із ДТП. Однак, порушення п. 16.6 ПДР України створює аварійну обстановку, наслідком якої є ДТП. Адвокат Олексієнко М.М. в суді першої інстанції наголошував, що в даній ДТП винні обидва учасника справи, як водій ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .
У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_2 адвокат Гула М.С. вказала, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, адже його дії не перебувають у причинному зв`язку з ДТП. Зіткнення автомобілів відбулось через порушення ПРД водієм ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,його захисника - адвоката Олексієнка М.М., захисника ОСОБА_2 - адвоката Гули М.С., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила Правил дорожнього руху, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Умовою відповідальності за ст. 124 КУпАП є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою Правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Приймаючи оскаржувану постанову місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З зазначеним висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступне.
У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначено, що він порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху.
Із наявних у матеріалах справи схеми місця ДТП, пояснень  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що 19 грудня 2025 року о 18 год. 20 хв., у м. Києві на перехресті вулиці В. Брожка та вулиці М. Грінченка, яке регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Tesla Model 3», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись на зелений сигнал світлофору, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 16.6. Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
В даному випадку, водій ОСОБА_2 порушивп. 16.6 ПДР України, а саме виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулось зіткнення.
Твердження ОСОБА_2 , що на момент його під`їзду до регульованого перехрестя світлофор показував дозволений (зелений) сигнал, що давало йому право на подальший рух (повертати ліворуч), у той час, як водій ОСОБА_1 проїхав на забороняючий сигнал світлофору, не виключають вину  ОСОБА_2 в порушенні п. 16.6 ПДР, а відтак і у вчиненні правопорушення передбаченому ст. 124 КУпАП.
Із наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Tesla Model 3», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись на зелений сигнал світлофору, мав намір здійснити поворот ліворуч. Виїхавши за стоп лінію він деякий час стояв, пропускаючи інші транспортні засоби, які рухались у зустрічному напрямку прямо. В цей час у зустрічному напрямку, перелаштувавшись з лівої смуги руху на право рухався автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав намір проїхати перехрестя, коли інші автомобілі почали гальмувати перед світлофором. З наданого суду відео вбачається, що автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 очевидно був в полі зору водія ОСОБА_2 , який не міг не бачити, що даний автомобіль рухається в зустрічному напрямку та не міг не розуміти, що п. 16.6 Правил зобов`язує його надати дорогу усім транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку.
Зі змісту даного пункту правил, можна зробити висновок, що обов`язок водія ОСОБА_2 надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку є безумовним і не залежить від факту здійснення зупинки іншими транспортними засобами, яким ОСОБА_2 також мав надати дорогу.
Оскільки вимоги п. 16.6 Правил є імперативними, не містять будь-яких виключень, водій  ОСОБА_2 , зобов`язаний був надати дорогу, зустрічному автомобілю, навіть якщо він вважав, що такий автомобіль рухається на заборонений сигнал світлофора.
Виконання водієм ОСОБА_2 п. 16.6 Правил в даному випадку мало б полягати в тому, що він повинен був здійснити поворот ліворуч тільки після того, як усі транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку повністю зупинились. 
Отже, є безпідставними та такими, що ніяким чином не впливають на відповідальність  ОСОБА_2  твердження останнього та його захисника, що водій автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , завершував проїзд перехрестя прямо на забороняючий сигнал світлофора, що безумовно є порушенням ПДР України.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 свою вину у порушенні ПДР України визнав, але вказував про наявність і вини ОСОБА_2 у порушенні п. 16.6. ПДР України.
Апеляційний суд погоджується з даними доводами та виходить з того, що за обставинами справи вину водія ОСОБА_1 в порушенні ПДР також встановлено, а саме, виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Вказані обставини не заперечуються останнім.
Разом з тим, оцінка його дій з точки зору наявності чи відсутності певного складу правопорушення не є предметом розгляду у даній справі, оскільки протокол про таке правопорушення на розгляді суду не перебуває. Однак, зазначене не свідчить про відсутність вини ОСОБА_2 в порушенні п. 16.6 правил, а відтак, і у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Висновок місцевого суду про відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 і наслідками, що настали у вигляду пошкодження транспортних засобів, на наявних у справі доказах не ґрунтуються.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в порушення п. 16.6 правил в м. Києві, на перехресті вулиці В. Брожка та вулиці М. Грінченка здійснив поворот ліворуч звулиці М. Грінченка на вулицю В. Брожка не пропустивши автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. В результаті відбулось зіткнення та були пошкоджені вказані транспортні засоби.
З зазначеного вбачається, що дії водія ОСОБА_2 перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, які в свою чергу свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За встановлених обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, є помилковим.
З урахуванням наведеного апеляційний суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП приходить до висновку про наявність підстав до скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року та закриття провадження у справі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
За приписами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що ДТП трапилась 19 грудня 2025 року, станом на 06 квітня 2026 року строки визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП сплили, що має наслідком закриття провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 245, п. 7 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Олексієнка Михайла Михайловича задовольнити частково.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року скасувати та прийняти нову постанову.
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а саме, у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення виготовлене 09 квітня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв