КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа №375/3042/25	Головуючий у І інстанції: Антипенко В.П.	
Провадження №33/824/1534/2026		
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04березня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шовкопляса С.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 16січня 2026 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Шовкопляс С.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не врахованапротиправна поведінка поліцейського по відношенню до водія, після отримання інформації про його судимість та наявність попереднього притягнення до відповідальності. Зокрема, в ході спілкування працівник поліції фактично схилив ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, написавши на екрані свого мобільного телефону текстове повідомлення наступного змісту: «відмовляйся, бо поїдемо в ТЦК». Прочитавши цей запис, ОСОБА_1 був змушений відмовитися, оскільки переживав за своє життя та здоров`я.
Стверджує, що судом першої інстанції було не в повній мірі досліджено наявний в матеріалах справи відео запис з нагрудної камери працівника поліції, а саме момент спілкування поліцейського із колегою про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , де поліцейський, що запропонував пройти огляд, повідомляє, що «у нього нормально зіниці очей реагують на світло, але він не знав що сказати». Дане відео повністю доводить відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Також зазначає, що згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 був направлений до КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня». Проте вказана лікарня не є найближчим медичним закладом, який уповноважений проводити огляди на стан наркотичного сп`яніння.
За наслідками апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16.01.2026 рокускасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шовкопляса С.П. на підтримку поданої апеляційноїскарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05грудня 2025 року о 12 год. 39 хв. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 814», д.н.з. НОМЕР_1 ,в Київській області, Білоцерківському районі, Рокитнянській ОТГ, автодорога Р-04, 141 км+500 метрів, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродні блідість обличчя, підвищена жвавість мови. В порушення п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: 
- протоколомпро адміністративне правопорушення від 05.12.2025, складеного уповноваженою на те особою, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить усі необхідні дані, на підставі яких суд встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення;
- направленням водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- актом огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 не проводився.
-відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про доведеність винуватостіОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як встановив суд першої інстанції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.12.2025 року обставини відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками сп`яніння, висунуто ОСОБА_1 вимогупройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду та повідомив, що за декілька днів до того вживав наркотичні засоби.
Вказаний відеозапис суд обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом у справі, оскільки він відображає обставини, які мали місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зокрема вимогу про проходження огляду у встановленому законом порядку та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Доводи захисника про те, що працівники поліції по відношенню до ОСОБА_1 діяли упереджено, оскільки під погрозою доставити ОСОБА_1 до органів ТЦК фактично схилили його до відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, є припущеннями та не підтверджуються жодними доказами. До того ж, ОСОБА_1 та його захисник Шовкопляс С.П. мали можливість у встановлені законом строки оскаржити дії працівників поліції, якщо вважали їх незаконними, проте цього не зробили. 
Оскільки ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР України на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що поліцейський, який спілкувався із ОСОБА_1 , повідомляв своєму колезі про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до правової природи правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення, незалежно від подальшого підтвердження чи спростування факту сп`яніння. Навіть за умови наявності сумнівів щодо окремих ознак сп`яніння,водій зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку, а не відмовлятися від нього.
Доводи апелянта про те, що згіднонаправлення на огляд водія транспортного засобу, ОСОБА_1 був направлений до КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», яка не є найближчим медичним закладом, який уповноважений проводити огляди на стан наркотичного сп`яніння, жодним чином не свідчать про неправильність судового рішення та не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шовкопляса С.П. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз