Справа № 346/6869/24 
Провадження № 22-ц/4808/249/26 
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Луганської В. М., Томин О. О.,
з участю секретаря  Кузнєцова В. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Репало Олексій Олександрович, та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гресько Василь Васильович, на рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року, у складі судді Яремин М. П., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , виконавчий комітет Коршівської сільської ради як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, 
в с т а н о в и в:
У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_1 недієздатною та призначення їй опікуна.
Вимоги заяви вмотивовано тим, що заявник проживає разом зі своєю тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи та якій встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром на фоні вираженого дефекту змішаного типу.
Згідно з висновком лікарської комісії ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду внаслідок психічного розладу. За станом психічного здоров`я ОСОБА_1 не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Заявник фактично здійснює постійний догляд за останньою. 
Заявник просив визнати ОСОБА_1 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника її опікуном. 
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року заяву задоволено частково.
Визнано ОСОБА_1 недієздатною.
В задоволенні вимог ОСОБА_2 про призначення його опікуном ОСОБА_1 - відмовлено.
До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній ОСОБА_1 здійснення опіки над недієздатною ОСОБА_1 покладено на виконавчий комітет Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування.
У відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, встановлено строк дії даного рішення 2 (два) роки з дня набрання цим рішенням законної сили. 
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Репало О. О. подав апеляційну скаргу. 
Зазначає, що згідно з даними копії висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу №607/24, виданого 05.11.2024 року структурним підрозділом «Поліклініка» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМРП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу з 08.09.1998 року довічно та проживає разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , має обмеження життєдіяльності, а саме: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, а також потребує постійного стороннього догляду.
Зазначає, що недієздатна ОСОБА_1 має племінника ОСОБА_2 , який є заявником і відповідно бажає офіційно взяти опікунство над нею. Батьки ОСОБА_1 померли, вона не була одружена, дітей не має, інших родичів, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_1 , немає.
Вважає, що теза суду про наявність у ОСОБА_1 інших племінників не відповідає найкращим інтересам підопічної, оскільки інші родичі не виявили ініціативи взяти на себе тягар по догляду за нею. Відмовляючи заявнику, суд діяв всупереч інтересам його довірительки, оскільки таким чином позбавив її реальної опіки. Фактичний догляд наразі забезпечує виключно заявник – ОСОБА_2 , який опікується тіткою вже близько 16 років. 
До матеріалів справи долучено рішення виконавчого комітету та подання органу опіки та піклування Коршівської сільської ради, якими рекомендовано призначити заявника ОСОБА_2 опікуном його тітки ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції помилково поклав негативні наслідки можливих недоліків в оформленні подання на заявника і ОСОБА_1 . Вважає, що суд мав можливість на підставі ч. 2 ст. 294 ЦПК України витребувати додаткові докази, викликати представника органу опіки та піклування для надання додаткових пояснень, допитати свідків, сусідів, запропонувати заявнику подати довідку про доходи тощо, а не відмовляти у задоволенні заяви. Відмова з формальних причин залишила ОСОБА_1 без реального захисту, що суперечить меті інституту опіки.
Висновки суду першої інстанції про відсутність доказів емоційної прив`язаності є необґрунтованими. Заявник є племінником, він ініціював процес визнання ОСОБА_1 недієздатною та призначення над нею опіки, зібрав необхідні документи та отримав схвалення органу опіки і піклування. ОСОБА_2 піклується про ОСОБА_1 вже близько 16 років за договором довічного утримання. Суд безпідставно поставив під сумнів наявність родинних та довірливих стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Вважає, що висновки суду щодо можливого уникнення заявником мобілізації не можуть бути підставою для залишення недієздатної ОСОБА_1 без реального догляду. Відмова у призначенні опікуном ОСОБА_2 не сприяє обороноздатності країни, але безпосередньо загрожує життю та здоров`ю ОСОБА_1 , яка потребує постійної сторонньої допомоги.
Зазначає, що наявність договору довічного утримання від 2009 року гарантує підопічній побутовий догляд, але не вирішує питання її цивільної дієздатності. Орган опіки та піклування не має ресурсів та повноважень для цілодобового побутового догляду за недієздатною ОСОБА_1 . Таке рішення суду ставить ОСОБА_1 в ситуацію, коли вона юридично має опікуна, але фактично залишається безпомічною в побуті.
Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_2 про призначення його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 в повному обсязі і призначити його опікуном ОСОБА_1 .
Представник ОСОБА_2 адвокат Гресько В. В. на вказане рішення суду подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови заявнику у призначенні його опікуном недієздатної тітки є незаконним та необґрунтованим
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Судом першої інстанції було досліджено подання органу опіки та піклування, затверджене рішенням виконавчого комітету Коршівської сільської ради № 9 від 23.01.2025 року в якому орган опіки та піклування встановив, що між заявником та недієздатною ОСОБА_1 існують приязні особисті взаємини, умови проживання задовольняють необхідні побутові потреби ОСОБА_1 ; за станом здоров`я ОСОБА_2 може виконувати обов`язки опікуна; батьки ОСОБА_1 померли, вона не була одружена та дітей не має. Як наслідок, рекомендовано призначити ОСОБА_2 опікуном його тітки – ОСОБА_1 . Тобто, органом опіки та піклування при підготовці подання було в повній мірі враховано положення статей 63 та 64 ЦК України, які визначають необхідні умови для призначення особи опікуном.
Суд першої інстанції встановив, що недієздатна особа не має інших родичів першого ступеня спорідненості; заявник тривалий час спільно проживає з нею, веде спільний побут, понад 15 років здійснює фактичний догляд, має взаємні права та обов`язки з підопічною, за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна; недієздатна потребує постійного стороннього догляду; обставин, передбачених ст. 64 ЦК України та п. 3.1 Правил опіки та піклування, що унеможливлюють призначення опікуном, не встановлено.
Вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про відсутність доказів реальної можливості заявника здійснювати опіку та наявності між сторонами близьких стосунків, і помилково відхилив подання органу опіки та піклування.
Висновок суду про наявність інших родичів (племінників) ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки пояснення представника не є самостійним засобом доказування. Належні та допустимі докази цієї обставини судом не досліджені, а відповідні особи не допитані як свідки в порядку ст. 92 ЦПК України. Крім того, закон не передбачає , що наявність інших родичів є підставою для відмови у призначенні опікуна.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, визначення доцільності призначення конкретної особи опікуном та перевірка відсутності зловживань належить до компетенції органу опіки та піклування, з урахуванням вимог ст. 65 Конституції України та умов воєнного стану. 
Судом першої інстанції не було встановлено фактів, що заявник діяв умисно чи повідомляв неправдиві факти органу опіки та піклування чи суду з метою отримання статусу опікуна. Заявник фактично доглядає та опікується своєю тіткою ОСОБА_1 більше 16 років за договором довічного утримання, задовго до початку повномасштабної війни у 2022 році, зареєстрований та фактично проживає з нею в одному житлі, постійно дбає про неї.
Заявник перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розшуку за порушення правил військового обліку не перебуває.
Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалили нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити повністю, встановити опіку та призначити над ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . 
Представник виконавчого комітету Коршівської сільської ради Я. Савчук подав відзив на апеляційну скаргу, не погоджується з даним рішенням суду в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні його опікуном недієздатної особи ОСОБА_1 . 
Зазначає, що заявник ОСОБА_2 здійснює догляд за ОСОБА_1 , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Коломийської РДА та отримує соціальну допомогу на догляд за ОСОБА_1 , має стабільний дохід у вигляді орендної плати за землю. Особисті сімейні, родинні стосунки між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – доброзичливі, приязні, створені санітарно-гігієнічні та житлово-побутові умови сприятливі для проживання недієздатної особи, комфортні та безпечні. 
Вважає, що призначення опікуном ОСОБА_2 є доцільним та відповідатиме найкращим інтересам недієздатної ОСОБА_1 , яка потребує постійного стороннього догляду та нагляду.
Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 в повному обсязі і призначити його опікуном особи, визнаної недієздатною - ОСОБА_1 .
Представник ОСОБА_1 адвокат Репало О. О. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Грисько В. В. задовольнити, рішення суду в частині відмови в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 в повному обсязі і призначити його опікуном особи, визнаної недієздатною - ОСОБА_1 .
У судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_2 та його представник – адвокат Гресько В. В., представник ОСОБА_1 – адвокат Репало О. О. підтримали доводи апеляційних скарг.
Представник заінтересованої особи – виконавчого комітету Коршівської сільської ради надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду відповідає.
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 через свій психічний стан не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому її слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Однак з врахуванням необґрунтованості та формальності висновку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном.
З такими висновками суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою про визнання недієздатною його тітки   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, їй встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром на фоні вираженого дефекту змішаного типу.
ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_1 разом із батьками, які померли. ОСОБА_1 не одружена, дітей немає.
Заявник ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання (догляду), посвідченого 29.12.2007 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорцем В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3768, отримав від ОСОБА_3 (батька ОСОБА_1 ) у власність належні відчужувачу 2/3 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських споруд, в АДРЕСА_1 , заявник як набувач майна зобов`язався надавати відчужувачу довічне матеріальне забезпечення у вигляді забезпечення його житлом, харчуванням, здійсненням догляду та необхідної допомоги. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.
За договором довічного утримання від 25.08.2009, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорцем В. М. та зареєстрованим в реєстрі за № 2629, ОСОБА_2 отримав у власність належну відчужувачу 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських споруд, в АДРЕСА_1 , та зобов`язався надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення у вигляді забезпечення її житлом, харчуванням, здійсненням догляду та необхідної допомоги.
Відповідно до копії довідки до серії МСЕ №046239, виданої 08.09.1998 року Івано-Франківським бюро медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, довічно. ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку в кабінеті психіатра.
Згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого № 2991/21 та №2093/22 КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.08.2021 року по 29.08.2021 року, з 19.05.2022 року по 02.06.2022 року з діагнозом: параноїдна шизофренія, приступоподібно-проградієнтний перебіг, параноїчний синдром на фоні вираженого дефекту по змішаному типу, ремісія «С-Д».
Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 607/24, виданого 05.11.2024 року структурним підрозділом «Поліклініка» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу з 08.09.1998 року довічно та проживає разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , має обмеження життєдіяльності, а саме: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, а також потребує постійного стороннього догляду.
ОСОБА_1 , згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого № 936 та №3356 структурного підрозділу «Стаціонар» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.01.2025 по 07.02.2025 та з 11.04.2025 по 24.05.2025 з діагнозом: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний с-м на фоні вираженого дефекту по змішаному типу.
Заявник ОСОБА_2 згідно довідки про отримання соціальної допомоги № 1882, виданої 25.11.2024, перебуває на обліку управління соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації, йому з 01.11.2024 по 01.05.2025 призначено допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи ОСОБА_1 . 
Згідно витягу з Реєстру територіальної громади №2024/014528116 та №2024/014528388, виданих 02.12.2024 Коршівською сільською радою Коломийського району, місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановлено з копії акту обстеження матеріально-побутових умов №214/02-26 від 23.12.2024 року, до складу сім`ї ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , входить тітка ОСОБА_1 ; житловий будинок в задовільному стані; ОСОБА_2 здійснює догляд за тіткою, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує стороннього догляду.
Відповідно до копії характеристики № 1794/02-25, виданої Коршівською сільською радою 02.12.2024 року, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, сім`я ОСОБА_4 благополучна, публічних сімейних конфліктів не зафіксовано.
ОСОБА_2 на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 329/2025 від 16.09.2025 - ОСОБА_1 страждає стійким хронічним психічним розладом – параноїдною шизофренією, що згідно МКХ-10 F20.0; ОСОБА_1 не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Рішенням виконавчого комітету Коршівської сільської ради № 9 від 23.01.2025 затверджено подання органу опіки і піклування про можливість призначення заявника ОСОБА_2 опікуном його тітки – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи з інвалідністю ІІ групи. В поданні також зазначено, що ОСОБА_5 фактично забезпечує догляд, надання необхідної допомоги ОСОБА_1 , між ними існують приязні особисті взаємини, умови проживання задовольняють необхідні побутові потреби ОСОБА_1 ; за станом здоров`я ОСОБА_2 може виконувати обов`язки опікуна; батьки ОСОБА_1 померли, вона не була одружена, дітей не має.
Інших осіб які б звернулися до органу опіки та піклування і виявили бажання бути опікунами ОСОБА_1 – немає.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про призначення опікуном над недієздатною ОСОБА_1 органу опіки та піклування, зі встановленням дворічного строку дії такого рішення.
Відмовляючи у задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно зазначив про те, що  ні подання, ні рішення органу опіки та піклування не містять належної мотивації з посиланням на докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення саме заявника, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном. 
Колегія суддів також погоджується з висновком суду про те, що подання не містить відповідного обґрунтування того, що заявник має можливість на постійній основі дбати про ОСОБА_1 , створювати їй необхідні побутові умови, забезпечувати її постійним доглядом та лікуванням, оскільки у висновку відсутні відомості про його місце роботи, доходи, тощо. Окрім того відсутні дані щодо сімейного стану заявника.
Суд обґрунтовано зазначив про те, що станом на час розгляду справи саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , щодо якої подано заяву про визнання її недієздатною, крім заявника, який є військовозобов`язаним, має інших племінників, про наявність яких зазначив представник органу опіки та піклування, належних та допустимих доказів про об`єктивну неможливість здійснення ними обов`язків опікуна не надано.
Колегія суддів зауважує також, що у виписці із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , яка перебувала на лікуванні з 05.08.2021 по 20.08.2021 № 2991/21 КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», зазначено, що остання доставлена в приймальне відділення у супроводі племінника та працівника поліції, а у короткому анамнезі вказано, що ОСОБА_1 проживає із далекими родичами. 
У судовому засіданні суду першої інстанції представник заінтересованої особи – Коршівської сільської ради зазначила, що навпроти будинку ОСОБА_1 проживають її родичі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які як і заявник є її племінниками, але вони не претендують на вирішення заявлених питань.
Таким чином матеріали справи містять відомості щодо наявності у ОСОБА_1 інших родичів, однак питання щодо можливості ними здійснювати обов`язку опікуна недієздатної ОСОБА_1 органом опіки та піклування не з`ясовано і таких доказів не подано самим заявником. 
Відтак, з огляду на встановлені по справі обставини, суд правильно визнав подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном необґрунтованим та таким, що прийняте без повного дослідження всіх обставин та із застосуванням формального підходу для вирішення питання про призначення опікуном заявника, оскільки саме лише бажання заявника бути опікуном своєї тітки, за наявності інших родичів, не може бути безумовною підставою для призначення заявника її опікуном. 
Слід також зазначити, що заявник ОСОБА_2 відповідно до умов укладеного договору довічного утримання зобов`язаний надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення у вигляді забезпечення її житлом, харчуванням, здійсненням догляду та необхідної допомоги, однак призначення особи опікуном, серед іншого, передбачає позитивне відношення недієздатної особи та її прив`язаність до особи, яка бажає стати опікуном. За відсутності доказів про наявність у ОСОБА_1 позитивного відношення та прив`язаності до ОСОБА_2 , що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, підстав для призначення опікуном саме заявника не встановлено.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що заявник стоїть на військовому обліку, а призначення його опікуном тітки жодним чином не пов`язане із законодавством в частині обов`язку проходження військової служби не заслуговують на увагу, оскільки не є підтвердженням обґрунтованості висновку органу опіки та піклування щодо призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .
Долучені виконавчим комітетом Коршівської сільської ради до відзиву на апеляційну скаргу дані про доходи ОСОБА_2 за 2023, 2024, 2025 роки, а також відомості щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що останні являються особами пенсійного віку, ОСОБА_9 являється інвалідом другої групи загального захворювання та що вони через похилий вік та стан здоров`я не мають спроможності виконувати опікунські обв`язки щодо ОСОБА_1 , не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки такі не були покладені в основу висновку органу опіки та піклування, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції, причини неподання таких доказів у суд першої інстанції, які можна було б визнати поважними, суду не наведено.
Разом з тим, орган опіки та піклування не позбавлений права повторно розглянути питання щодо доцільності призначення заявника ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_1 з урахуванням вищенаведених обставин та за підтвердження довірливих та доброзичливих стосунків між ними.
Інші доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Репало Олексій Олександрович, та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гресько Василь Васильович, залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 лютого 2026 року.

Головуюча О. В. Пнівчук
Судді: В. М. Луганська О. О. Томин