Справа № 953/1860/26
Провадження № 1-кп/953/615/26 

В И Р О К
Іменем України

20 лютого 2026 року           м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221130001744 від 27.11.2025 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Різуненкове, Коломацького району, Харківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, із середньою освітою, який є пенсіонером, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2025 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебував біля будинку 30/32 по вулиці Ярослава Мудрого в місті Харкові, де виник раптовий умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна. 
Розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовжений, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку металевого контейнеру вартістю 4060,00 грн.
Після цього ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 4060,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав. Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважає за можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.
Потерпілою ОСОБА_5 подана заява про проведення судового розгляду за її відсутності. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. 
Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 . 
Отже, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При з`ясуванні даних про особу обвинувачену, судом встановлено, що він не працює, є пенсіонером, у лікаря-психіатра та нарколога на обліку не перебуває, не є особою з інвалідністю, одружений. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.
При призначенні покарання суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, а відтак, суд дійшов висновку, призначити покарання в межах установленої санкції ч. 4 ст. 185 КК України в мінімальному розмірі.
Водночас, зважаючи на вік обвинуваченого, визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, суд дійшов висновку, про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.
Визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (не свавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні відсутній.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).
З огляду на викладене з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 20.02.2026.
Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1696,32 грн (одна тисяча шістсот дев`яносто шість гривень 32 копійки) процесуальних витрат за проведення експертизи.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме: металевий візок білого кольору – повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя           ОСОБА_1