ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 р. 	Справа № 440/12922/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Р.І. Молодецький, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 28.10.25 по справі № 440/12922/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.07.2025 № 143350005403;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 23.12.2024 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року №3723-ХІІ, та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок № 246/14-29-10-02-05 від 20.12.2024 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 247/14-29-10-02-05 від 20.12.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 01 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад деержавної служби (за будь які 60 календарних місяців роботи підряд
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №143350005403 від 07.07.2025 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XI.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XII, з урахування довідок Головного управління ДПС України в Полтавській області від 18 січня 2024 року №246/14-29-10-02-05 та від 18 січня 2024 року №247/14-29-10-02-05 з 23.12.2024.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року по справі № 440/12922/25 за позовом ОСОБА_1 та винести постанову про залишення позову без задоволення в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд повинен був врахувати, що оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у ГУ ПФУ в Полтавській області не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. Крім того, зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суд зобов`язав апелянта перевести позивача на інший вид пенсії. При цьому суд не може вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції Пенсійного фонду України (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження останнього та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що має право на переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок Головного управління ДПС України в Полтавській області від 20.12.2024№ 246/14-29-10-02-05 та від 20.12.2024 №247/14-29- 10-02-05. А відтак просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі №440/12922/25, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі №440/12922/25 залишити без змін.
У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, колегія суддів зазначає, що як вбачається з апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції фактично оскаржується в частині задоволення позову.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 23.12.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просив перевести його на інший вид пенсії, а саме пенсію державного службовця.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та 31.12.2024 прийнято рішення № 143350005403, яким відмовлено у задоволенні заяви.
Приймаючи вищевказане рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виходило з того, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХП "Про державну службу" (далі Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII. Відповідно постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 втратила чинність. Статтею 3 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-УПІ визначено коло осіб, на яких поширюється дія даного Закону. Працівники Державної податкової служби даною статтею не передбачені посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, Законом України "Про державну службу" №3723-ХII, Кабінетом Міністрів України не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. гр ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька смт. Казанка, Миколаївської області, 23.12.2024 звернулася із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно Закону України "Про державну службу". Аналіз наданих до заяви документів показав, що ОСОБА_1 працювала в Головному управлінні Державної податкової служби у Миколаївській області з 07.12.1993 по 20.12.2024 та їй було присвоєно відповідні спеціальні звання працівника податкової служби.
Позивач не погоджуючись із відмовою викладеною у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.12.2024 №143350005403, звернувся до суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 440/1500/25 позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, Миколаївська область) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням від 31.12.2024 №143350005403 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" період згідно записів трудової книжки з 07.12.1993 по 20.12.2024 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2024 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На виконання вищевказаного рішення суду, за результатами повторного розгляду заяви від 23.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №143350005403 від 07.07.2025 про відмову позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 11.12.2015 №889-VIII у зв`язку з відсутністю правових підстав.
В обґрунтування підстави відмови у вказаному рішенні зазначено, що судове рішення не містить зобов`язань здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначених довідок. Даний перерахунок призводить до зменшення розміру пенсії (розмір пенсії до перерахунку становить 10737 грн. 76 коп, а після проведеного умовного перерахунку 2361 грн. 00 коп. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити позивачу у переведенні на пенсію відповідно Закону України "Про державну службу, оскільки перерахунок без урахування довідок віл 20.12.2024 № 246/14-29-10-02-05 та № 247/14-29-10-02-05 є недоцільним.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" позивач досягла віку 60 років; станом на 01 травня 2016 року мала не менше 20 років стажу державної служби, то позивач набув право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на підставі пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.Довідка Головного управління ДПС в Полтавській області від 20.12.2024 №246/14-29-10-02-05 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка, за вислугу років), довідка Головного управління ДПС в Полтавській області від 20.12.2024 №247/14-29-10-02-05 про інші складові заробітної «лати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед) складені за формою, передбаченою Порядком № 622, підписані уповноваженими особами та скріплені гербовою печаткою. Отже, позивач має право на переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок Головного управління ДПС України в Полтавській області від 20.12.2024№ 246/14-29-10-02-05 та від 20.12.2024 №247/14-29-10-02-05. З огляду на вищезазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 143350005403 від 07.07.2025 прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами ст. 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723- ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 № 3723- ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723- ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 в справі №295/16375/16-а.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 440/1500/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням від 31.12.2024 №143350005403 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" період згідно записів трудової книжки з 07.12.1993 по 20.12.2024 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2024 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Отже, вказаним рішенням встановлено, що позивачка має стаж державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.
Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з недоцільністю.
Суд зауважує, що позивачка звернулась до Пенсійного фонду саме щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №889 "Про державну службу", а не перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.
При цьому, фактично відповідачем заява позивачки по суті не розглянута, відповідач тільки зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 440/1500/25 не покладено жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії позивачки з урахуванням довідок.
Судовим розглядом встановлено, що довідка Головного управління ДПС в Полтавській області від 20.12.2024 №246/14-29-10-02-05 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка, за вислугу років), довідка Головного управління ДПС в Полтавській області від 20.12.2024 №247/14-29-10-02-05 про інші складові заробітної «лати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед) складені за формою, передбаченою Порядком № 622, підписані уповноваженими особами та скріплені гербовою печаткою.
Враховуючи наведене, приймаючи спірне рішення про відмову в перерахунку (переведенні на інший вид пенсії) відповідач не врахував всіх обставин, що мають значення для його прийняття, отже воно є необґрунтованим.
Щодо доводів апеляційної скарги з приводу дискреційних повноважень пенсійного органу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Колегія суддів враховує, що оскаржувана відмова у переведенні позивача на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу", прийнята відповідачем без надання належної оцінки наданих до заяви про призначення пенсії документам, а також за відсутності відповідного мотивування.
Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №143350005403 від 07.07.2025 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XI, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XII, з урахування довідок Головного управління ДПС України в Полтавській області від 18 січня 2024 року №246/14-29-10-02-05 та від 18 січня 2024 року №247/14-29-10-02-05 з 23.12.2024.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 по справі № 440/12922/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова