465/7426/24 
1-кп/465/287/26

ВИРОК
Іменем України 
02.03.2026 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024142370000368 від 11.07.2024 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Личаківського районного суду м.Львова від 02.11.2023 року за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, вироком Франківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 року за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального Кодексу України,
встановив:
ОСОБА_5 , 10.07.2024, приблизно о 18:00 год., перебуваючи неподалік будинку №24 по вул.Бойківська у м.Львові, діючи умисно, придбала, знайшовши на узбіччі автомобільної дороги згорток із полімерним пакетиком, усвідомлюючи його вміст, який, відповідно до висновків експерта, складався з особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP, маса якого становила 0,1589 грама, залишила цей пакетик собі для власного вживання та заховала у свою сумку через плече, після чого була виявлена працівниками поліції, які вказану заборонену речовину у неї вилучили.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-24/10224-НЗПРАП від 27.08.2024 року, надана на дослідження речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,1589 грама, обіг якої заборонено.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5  свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, визнала повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті. Дала покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Пояснила, що дійснопридбала, знайшовши на узбіччі автомобільної дороги, згорток із полімерним пакетиком, в якому знаходилась психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP. Вподальшому була зупинена працівниками поліції, які викликали СОГ, та видала його працівникам поліції. Обвинувачена щиро розкаялась, розуміє неправильність своїх дій та просила суд суворо її не карати та призначити покарання у виді штрафу.
Зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї вини, суд згідно з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, встановлених органом досудового розслідування, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував в обвинуваченої, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.
Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5  вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_5  обставиною є щире каяття.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_5  обставин судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особливості й обставини вчинення злочину, форму вини, мотиви і мету вчинення злочину, спосіб та стадію його вчинення, поведінку обвинуваченої після вчинення неправомірних дій. Також суд враховує фактичні обставини справи, наслідки кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка вчинила злочин протягом року після засудження її вироком Франківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 року за ч.1 ст. 309 КК України та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.11.2023 року за ч.1 ст. 309 КК України, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 16.07.2024 № 1721д, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 11.07.2024 № 15536/40/07-24, за місцем проживання скарг від сусідів щодо неї не надходило, наявність пом`якшуючої обставини: щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин. Крім того, суд враховує висновок Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, відповідно до якого орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе. 
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5  покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченої.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, що відповідає положенням статті 65 КК України.
Суд вважає, що така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченої та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_5  суд також враховує таке.
Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 02.11.2023 року ОСОБА_5  визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 ККУкраїни звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Вироком Франківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 року ОСОБА_5  визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Обставин зміни вироків Личаківського районного суду м.Львова від 02.11.2023 року та Франківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 року судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 КК України, покарання призначені цим вироком та вироками Личаківського районного суду м.Львова від 02.11.2023 року та Франківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 року не підлягають поглиненню, частковому чи повному складенню, а кожен вирок необхідно виконувати самостійно.
Запобіжний захід обвинуваченій у цій справі не обирався.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у справі за проведення експертизи в сумі 1514,56 грн. стягнути із обвинуваченої в дохід держави.
Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд, - 
ухвалив: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати за проведення у справі експертизи в розмірі 1514гривень 56 копійок.
Речові докази:
-порошкоподібну речовину PVP масою 0,1589 грама, яка знаходиться у спец.пакеті №7569249, квитанція № 00242– знищити;
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
З інших підстав, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.
Головуючий суддя ОСОБА_1