Провадження № 3/679/62/2026
Справа № 679/85/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 лютого 2026 року м.Нетішин
Нетішинський міський суду Хмельницької області у складі головуючого судді Стасюка Р.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
21.01.2026 близько 22 години 15 хвилин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , що виражалось у висловлюваннях словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 КУпАП. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що чоловік ОСОБА_2 систематично зловживає алкогольними напоями та вчиняє щодо неї дії фізичного та психологічного характеру, нецензурно ображає, намагається вдарити, у зв`язку з чим вона вимушена зачинятися у іншій кімнаті. Дії ОСОБА_2 не є випадковими, він навмисно, маючи значну перевагу фізичної сили, прагне залякати її та викликати почуття страху, чим завдає психологічних страждань таких як хвилювання та почуття безпорадності, оскільки самостійно не має можливості протистояти діям кривдника.
Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною третьою статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство – це психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП об`єктивно доводиться зібраними у справі доказами:
протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАД № 422001 від 21.01.2026 в якому викладено обставини вчиненого правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП; 
рапортом ДОП ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Степанця В.В. від 22.01.2026, відповідно до якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 21.01.2026 о 22 год 28 хв по АДРЕСА_1 чоловік вчиняє домашнє насильство відносно заявниці ОСОБА_1 ;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2026 згідно яких ОСОБА_2 , 21.06.2026 перебуваючи за місцем їх спільного проживання у стані алкогольного сп`яніння заважав їй відпочивати, піднімв з ліжка, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою;
усними поясненнями ОСОБА_1 під час розгляду справи;
формою оцінки ризиків домашнього насильства відповідно до якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції рівень небезпеки визначено як низький;
терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 386605 від 21.01.2026; 
постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.10.2025, що набрала законної сили 24.10.2025, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на останнього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Накладення на ОСОБА_2 менш суворого виду адміністративного стягнення суддя визнає недостатнім з огляду на те, що застосування до нього у минулому адміністративного стягнення у виді штрафу, не забезпечило належної поведінки, на шлях виправлення він не став, продовжує вчиняти домашнє насильство щодо дружини, демонструючи те, що судове рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності не сприяло запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Відповідно до 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Таким чином, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» (заява № 17888/12) від 30.10.2014, з метою ефективного використання права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на апеляційне оскарження судового рішення у зазначеній справі, суд дійшов висновку про необхідність звернення цієї постанови до виконання після закінчення строку на апеляційне оскарження, всупереч положенням ст. 326 КУпАП.
Керуючись ч. 3 ст.173-2, ст.ст. 283, 285, 287 - 289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб. 
Строк адміністративного арешту ОСОБА_2 обчислювати з моменту його затримання.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 665,60 гривень. 
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили та підлягає виконанню після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили та підлягає виконанню після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. У разі її оскарження перебіг строку пред`явлення до виконання зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя Стасюк Р.М.