14.04.2026
Справа №644/ 3549 /26
н/п 1-кп/644/ 738 /26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,  
розглянувши в порядку спрощеного судового провадження в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2026 за № 42026222020000016 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
у с т а н о в и в:
02.04.2026 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2026 за № 42026222020000016 у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який затверджений прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова – ОСОБА_4 .
В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. 
До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані передбачені ч. 3 ст. 302 КПК України документи та матеріали досудового розслідування.
До обвинувального акта також додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання винуватості та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 визначено проводити розгляд обвинувального акту в порядку спрощеного судового провадження за відсутності учасників судового провадження.
Судом встановлено, що 14.03.2026 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , в якій також мешкає його рідна сестра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є особою з якою ОСОБА_3 перебуває у сімейних відносинах, з мотивів особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, обумовленого побутовими суперечками, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що такими діями завдає потерпілій тілесні ушкодження. ОСОБА_3 з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшовши до ОСОБА_5 , яка на той час лежала на дивані, схопив її за волосся та стягнув її від чого вона опинилась лежачою на підлозі, в цей момент ОСОБА_3 , знаходячись перед ОСОБА_5 , наніс їй один удар правою ногою в живіт, спричинивши тілесне ушкодження у виді синця на тулубі, який є легким тілесним ушкодженням. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, після того, як ОСОБА_5 піднялася на ноги, ОСОБА_3 стоячи обличчям до її обличчя на відстані приблизно пів метра, наніс ще один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока ОСОБА_5 , спричинивши тілесне ушкодження у виді синця на голові.
Своїми протиправними діями  ОСОБА_3 спричинив потерпілій  ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №09/208-С/2026 від 19.03.2026 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та тулубі, по ступеню тяжкості це тілесні ушкодження, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого  ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Згідно заяви обвинуваченого  ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка підписана в присутності захисника – адвоката ОСОБА_6 обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спричиненні потерпілій ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, яке мало місце 14.03.2026. 
Потерпіла  ОСОБА_5 надала заяву про свою згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.  ОСОБА_5 надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось. 
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження та не оспорюється обвинуваченим.
Дослідивши зібрані в ході досудового розслідування докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення – проступку, доведена повністю і суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах.
Вивченням даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, не має офіційного працевлаштування, неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.  ОСОБА_3 перебуває під наглядом в КНП ХОР «ОПНД № 3» з 1987 року з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно вольовими порушеннями. 
Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та міри покарання, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставину, яка пом`якшує його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання,вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення  ОСОБА_3 покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.
Речовий доказ - оптичний диск в форматі DVD-R на якому міститься інформація відносно кримінального правопорушення, яке відбулось 14.03.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , після набрання вироком законної сили – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий – суддя: ОСОБА_1