Справа № 127/28999/25

РІШЕННЯ
Іменем України

09 квітня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі 
судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О., 
за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, яка обґрунтована тим, що «він проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , за якою він здійснює постійний догляд, оскільки за станом здоров`я вона потребує постійного догляду. Від народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Махачкала, Дагестанської АССР (на теперішній час Російська Федерація) та його батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , про що 17.10.1968 міським Бюро ЗАГС було видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 . Орієнтовно в 5-ти річному віці він разом із батьками та старшим братом ОСОБА_4 переїхали проживати в Україну у м. Вінниця, де проживають до теперішнього часу. Він виявив відсутність оригіналу свідоцтва про своє народження. Всі його дії, спрямовані на відшукання втраченого свідоцтва, бажаного результату не дали, тому оригінал свідоцтва про народження є загубленим. З метою отримання дублікату свідоцтва про народження він звернувся у відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці, де йому було роз`яснено, що видача йому дублікату свідоцтва про народження є неможливою, оскільки державна реєстрація його народження не була проведена відповідно до чинного законодавства України та актовий запис про народження не внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Для поновлення актового запису про народження необхідним є витребування документів про державну реєстрацію актів цивільного стану в країни їх видачі, у даному випадку – Російська Федерація, що на даний час є неможливим. Отже, єдиним можливим способом поновлення актового запису про народження та отримання дублікату свідоцтва про народження є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: фактів, які зафіксовані у свідоцтві про народження: особу, як народилася, дата народження, місце народження, батьків народженої дитини. Встановлення даного факту необхідне йому для поновлення актового запису про народження та отримання дублікату свідоцтва про народження. Тому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Махачкала, Дагестанської АССР, актовий запис №2979, та його батьками є: батько – ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_2 ».
29.10.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області на підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025 передано за підсудністю вищевказану заяву.
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 31.10.2025 відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд у порядку окремого провадження. 
Судовий розгляд відкладався з поважних причин. 
У судове засідання 07.04.2026 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.
Представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Вересюк М.В. попередньо подав до суду письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити. 
Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника заінтересованої особи, не заперечують проти вирішення заяви на розсуд суду. 
У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Будь-які інші заяви чи клопотання учасники справи до суду не подавали. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 07.04.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом установлено, що у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився у м. Махачкала, Дагестан, що підтверджується копією паспорту (а.с. 4-5).
Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.1968, « ОСОБА_5 » народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Махачкала, ДАССР, актовий запис №2979, батько – « ОСОБА_6 », матір – « ОСОБА_7 » (а.с. 6).
З копії акту проведення обстеження сім`ї від 30.01.2025 убачається, що ОСОБА_1 надає соціальні послуги на непрофесійній основі своїй матері ОСОБА_2 (а.с. 11).
У листі Міністерства юстиції України від 28.02.2024 зазначено, що «Міністерство юстиції України розглянуло запит ОСОБА_1 на інформацію щодо отримання документу про народження, який видавався компетентним органом російської федерації; 23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким зупинено дію Конвенції 1993 року у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь; у разі введення воєнного стану в Україні або в окупованих місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» поновлення актових записів цивільного стану здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника», що підтверджується копією такого листа (а.с. 17).
У листі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці №272-28.21-24 від 15.02.2025, наданого ОСОБА_1 , зазначено, що «з поданих Вами документів вбачається, що актовий запис про Ваше народження №2979 від 17.10.1968 було складено міськбюро ЗАГС м. Махачкала Дагестанської АРСР, на даний час – Російська Федерація. Також актовий запис про народження Вашої матері №34 від 10.08.1959 складено Буйнакським міськбюро ЗАГС, ДАРСР, на даний час – Російська Федерація. Так як державна реєстрація Вашого народження та народження Вашої матері не були проведені згідно законодавства України, актові записи про народження не внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до законодавства України. Поновлення вищевказаних актових записів про народження неможливе, тому що їх відсутність документально не підтверджена», що підтверджується копією такого листа (а.с. 18-19).
ОСОБА_2 , підпис якої перевірений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Третяк А.О., у своїх письмових поясненнях, поданих до суду 17.02.2026, зазначила, що « ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Буйнакськ Дагестан. 27.12.1960 вона уклала шлюб з гр. ОСОБА_3 . Даний шлюб було укладено ними в м. Махачкала Дагестан, де вони проживали з чоловіком після укладення шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_5 від спільного шлюбу у них з ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , про що бюро ЗАГС м. Махачкала було видано свідоцтво про народження. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного шлюбу у них народився ще один син ОСОБА_1 , про що 17.10.1968 міським Бюро ЗАГС м. Махачкала Дагестанської АССР було видано свідоцтво про народження НОМЕР_3 . Приблизно в кінці 1973 року вони з чоловіком та двома синами переїхали проживати в Україну в м. Вінницю, де вона проживає по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_6 її чоловік ОСОБА_3 помер. В силу свого віку та наявних у неї захворювань вона не має можливості самостійно обслуговувати та утримувати себе, в зв?язку із чим потребує постійного стороннього догляду, який здійснює її молодший син ОСОБА_1 . В зв?язку із потребою у постійному догляді син ОСОБА_8 постійно проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та періодично до них додому з`являються співробітники соцзахисту населення, які проводять обстеження житлово-побутових умов проживання, після чого син надає їм пакет документів. Як їй повідомив син, після чергового візиту до органів соціального захисту населення м. Вінниці, він виявив відсутність оригіналу свідоцтва про своє народження та з метою його відновлення він звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці, але у видачу дублікату свідоцтва про народження сину ОСОБА_9 було відмовлено, оскільки вся інформація та документи про його народження перебувають у віданні органів влади Російської Федерації. В зв?язку із цим, повідомляє суду і з впевненістю стверджує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Махачкала Дагестанської АССР та його матір?ю є вона – ОСОБА_2 , а батьком – ОСОБА_3 » (а.с. 55).
ОСОБА_4 , підпис якого перевірений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, у своїх письмових поясненнях, поданих до суду 17.02.2026, зазначив, що «він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Народився він ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Махачкала ОСОБА_10 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження НОМЕР_4 від 20.03.1978. Вони з батьками проживали в м. Махачкала Дагестан та коли йому виповнилось сім років та він почав відвідувати школу, ІНФОРМАЦІЯ_1 в батьків народився ще один син – його брат ОСОБА_1 . Орієнтовно, коли йому виповнилось 12 років, він з батьками та братом переїхали проживати в Україну в м. Вінницю. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер їхній з ОСОБА_9 батько ОСОБА_3 . Оскільки на той час він вже тривало проживав у м. Хмельницький, доглядати маму залишився його молодший брат ОСОБА_1 . Приблизно восени 2025 року брат повідомив йому, що втратив оригінал свідоцтва про своє народження та з метою його відновлення він звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці, але у видачу дублікату свідоцтва про народження йому було відмовлено, оскільки вся інформація та документи про його народження перебувають у віданні органів влади Російської Федерації. В зв?язку із цим, повідомляє суду і з впевненістю стверджує, що його рідний брат ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Махачкала Дагестанської АССР та його матір?ю є ОСОБА_2 , а батьком – ОСОБА_3 » (а.с. 56).
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти – це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків.
Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.
Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 320/948/18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 (справа № 643/6447/19), від 03.02.2021 (справа № 644/9753/19), від 18.11.2020 (справа № 554/3600/19), від 25.11.2020 (справа № 636/4087/19), від 19.06.2019 (справа № 752/20365/16-ц), від 05.12.2019 (справі № 750/9847/18).
Судом установлено, що ОСОБА_1 втратив оригінал свідоцтва про своє народження, виданий міськбюро ЗАГС м. Махачкала Дагестанської АРСР, на даний час – Російська Федерація, що перешкоджає йому поновити актовий запис про народження та отримати дублікат свідоцтва про народження.
Тому встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , породжує для нього юридичні наслідки.
У пунктах 10, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року (пункт 24 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000).
Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.8 розділу I Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011, поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому-п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.
Заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил. Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально (пункт 1.3 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011).
Згідно з п. 3.9 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011, реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав, підтверджується відповідними легалізованими у встановленому порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану. Копії актових записів цивільного стану витребовуються від компетентних органів іноземних держав, з якими Україна уклала договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, у разі необхідності підтвердження певних даних. 
Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (абзац тринадцятий пункту 1.5 розділу I Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011).
Судом установлено, що на території України актовий запис про народження заявника ОСОБА_1 не складався, тому останньому для поновлення актового запису про народження потрібно витребувати необхідні документи за місцем складення відповідного запису на території Російської Федерації.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міжнародне приватне право», до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №107 від 04.02.2023 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Однак зазначені норми незастосовні у правовідносинах за участю Російської Федерації.
У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України, Президент України підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У відповідь на акт збройної агресії Російської Федерації проти України Президент України підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ України про розрив дипломатичних відносин України з Російською Федерацією, про що 24 лютого 2022 року оголошено на офіційному вебсайті Міністерства закордонних справ України.
На доручення Глави Української держави Міністерство закордонних справ України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.
01 грудня 2022 року прийнято Закон України №2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року».
Відповідно до ст. 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення.
У статті 25 Закону України «Про міжнародні договори України» міститься аналогічна норма, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами.
За повідомленням Міністерства закордонних справ України, дію Мінської конвенції у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року.
З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території Російської Федерації і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з Російською Федерацією і Білоруссю.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про народження від 17 жовтня 1968 року серії НОМЕР_1 , видане у м. Махачкала, Дагестанської АССР на ім`я ОСОБА_1 , може підтверджувати особу лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 (справа № 643/1873/23).
Разом з тим, із заяви ОСОБА_1 убачається, що він не має ні оригіналу, ні дублікату свідоцтва про народження.
З огляду на збройний конфлікт між Російською Федерацією та Україною, ОСОБА_1 позбавлений фізичної можливості як на звернення за дублікатом втраченого свідоцтва про народження на території Російської Федерації, так і на апостилювання цього документа відповідними органами цієї держави, яким надаються повноваження на проставлення апостиля.
У частині другій статті другої Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану – це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Заявник ОСОБА_1 надав суду ксерокопію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.1968, у якому зазначено, що « ОСОБА_5 » народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Махачкала, ДАССР, актовий запис №2979, батько – « ОСОБА_6 », матір – « ОСОБА_7 ».
Обставини, викладені у вищезазначеному свідоцтві про народження, підтверджуються долученими до заяви письмовими доказами, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 (матері заявника) та ОСОБА_4 (брата заявника), які стверджують, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Махачкала Дагестанської АССР та його матір?ю є ОСОБА_2 , а батьком – ОСОБА_3 .
Отже, з наданих суду доказів установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Махачкала, Дагестанської АССР, актовий запис №2979, та його батьками є: батько – ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_2 .
Під час розгляду даної заяви спору про право виявлено не було. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Українипід час судового розгляду будь-яких заперечень щодо встановлення такого факту не подавала.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).
Керуючись статтями 13, 89, 95, 211, 247, 258, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Махачкала, Дагестанської АССР, актовий запис №2979; його батьками є: батько – ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 . 
Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Замостянська, 26а.
Дата складення повного судового рішення – 09.04.2026.

СУДДЯ