Справа № 420/7939/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
І. Зміст позовних вимог.
До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – відповідач ГУ ПФУ в Миколаївській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – третя особа, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення №212850009735 від 25.12.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 05.12.1984 по 22.10.1985, з 23.10.1988 по 28.12.1995 року згідно записів трудових книжок НОМЕР_1 від 01.02.1983 року, НОМЕР_2 від 20.12.1984 року, та призначити з 19.12.2024 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
II. Позиція сторін.
На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що Позивачка звернулась до ГУ ПФУ з заявою від 19.12.2024 року про призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), яка за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Миколаївській області та прийнято рішенням № 212850009735 від 25.12.2024 р, яким відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із тим, що відсутній необхідний страховий стаж (31 років), не зарахувавши періоди трудової діяльності з 21.08.1984 по 28.12.1995 на підставі запису в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.02.1983 року у зв`язку з необхідністю надання додаткових довідок (про реорганізацію, встановленого мінімуму трудової участі в господарстві та його виконання), оскільки Позивачку прийнято з 21.08.1984 року в колгосп «ім. Куйбишева», а запис про звільнення 28.12.1995 року засвідчено печатко. КСП «ім. Куйбишева». Окрім того, не враховано Трудову книжку колгоспника УКР №200 від 20.12.1984 року, оскільки на титульному аркуші трудової книжки не зазначено повну дату народження особі, та записи щодо встановленого мінімуму трудової участі у громадському господарстві та його виконання не засвідчені печатками за кожен рік роботи. Не погоджуючись з даним рішення ГУ ПФУ, оскільки періоди роботи Позивачки підтверджено записами у трудових книжках, представник Позивачки звернувся до суду з даним позовом.
07.04.2025 р. судом зареєстровано від Відповідача відзив на позов, яким заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Миколаївській області було розглянуто заяву позивача разом з усіма наданими документами та прийнято Рішення від 25.12.2024 № 212850009735 про відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж Позивачки на день звернення із заявою про призначення пенсії, склав 28 років 04 місяці 18 днів що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058. Так, до страхового стажу Позивачки не зараховано період роботи - з 21.08.1984 по 28.12.1995, оскільки запис про звільнення з 28.12.1995 засвідчено печаткою КСП ім. Куйбишева, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.02.1983, при цьому інформація про перейменування/реорганізацію підприємства не зазначена. Оскільки на титульному аркуші трудової книжки не зазначено повну дату народження особи, згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 20.12.1984, не зараховано періоди протягом 1984-1985 років, 1987-1995 років. Крім того, відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів). При цьому, страховий стаж за період роботи в колгоспі ім. Куйбишева частково обчислено періодами догляду за дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними 3-річного віку.
08.04.2025 р. судом зареєстровано від ГУ ПФУ в Одеській області пояснення, яким просить відмови у задоволені позовних вимог, оскілки рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області № 212850009735 від 25.12.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком прийнято з дотримання вимог чинного законодавства.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Цією ж ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: заяву позивача щодо призначення пенсії за віком та додані до неї документи ( у разі їх не надання позивачем разом з позовом) рішення, прийняте за результатами розгляду вказаної заяви позивача, докази, які вплинули на його прийняття, пояснення з доказами та нормативно-правовим обґрунтуванням підстав прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується паспортом громадянина України.
19.12.2024 року досягнувши віку, який надає право на пенсію за віком згідно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, Позивачка звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.
До заяви було додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення пенсії № 4675, паспорт; свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб, трудова книжка НОМЕР_1 . 
Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ у Миколаївській області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
25.12.2024 року рішенням ГУ ПФУ у Миколаївській області №212850009735 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. Страховий стаж особи становить 28 років 04 місяці 18 днів. 
За результатами розгляду документів, доданих до заяви:
- до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі ім. Куйбишева: 
з 21.08.1984 по 28.12.1995, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.02.1983. За даними трудової книжки заявницю прийнято з 21.08.1984 в колгосп ім. Куйбишева, запис про звільнення з 28.12.1995 засвідчено печаткою КСП ім. Куйбишева. Інформація про перейменування/реорганізацію підприємства не зазначена. Відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів);
протягом 1984-1985 років, 1987-1995 років, згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 20.12.1984. На титульному аркуші трудової книжки не зазначено повну дату народження особи. Записи щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів) за вищезазначені періоди не засвідчені печатками за кожен рік роботи.
Страховий стаж за період роботи в колгоспі ім. Куйбишева частково обчислено періодами догляду за дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними 3-річного віку
Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду із цим позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII. ( далі - Закон № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,
- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом ( частина 1 ст. 1 Закону № 1788-XII);
- до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. ( частина перша та друга статті 56 Закону № 1788-XII)
- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України . ( стаття 62 Закону № 1788-XII).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, -
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок ( перший частини ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV);
- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. ( перший частини ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV);
- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. (абзац перший частини 4 ст. 24 Закону № 1058-IV);
- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років і за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 — не менше 31 років. ( частина перша статті 26 Закону № 1058-ІV).
- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. ( частина перша ст. 44 Закону № 1058-IV);
- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. ( частина третя статті 44 Закону № 1058-IV);
- пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. ( абзац другий пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV);
- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. ( частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок № 22-1).
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема,
- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами ( пункт 1 Порядку № 637);
- за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. ( пункт 3 Порядку№ 637).
- за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. ( пункт 18 Порядку № 637).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), яким передбачено, зокрема, -
- звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. ( пункт 1.6 Порядку № 22-1);
- днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. ( пункт 1.7 Порядку № 22-1)
- орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). ( пункт 4.1. Порядку № 22-1);
- при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі. ( пункт 4.2. Порядку № 22-1)
- не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ( абзац перший пункту 4.3 Порядку № 22-1).
VI. Оцінка та висновок суду.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Спірність питання у даній справі полягає у правомірності рішення пенсійного органу щодо відмови позивачу у призначені пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу роботи.
Як установлено судом, звертаючись до територіального пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV позивач надав перелік документів, у т.ч. трудову книжку колгоспника № НОМЕР_3 , трудову книжку НОМЕР_1 від 01.02.1983.
За результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу Позивачки не зараховано періоди роботи в колгоспі ім. Куйбишева, зокрема :
1) з 21.08.1984 по 28.12.1995 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.02.1983. заявницю прийнято з 21.08.1984 в колгосп ім. Куйбишева, запис про звільнення з 28.12.1995 засвідчено печаткою КСП ім. Куйбишева. Інформація про перейменування/реорганізацію підприємства не зазначена.
2) протягом 1984-1985 років, 1987-1995 років згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 20.12.1984, оскільки на титульному аркуші трудової книжки не зазначено повну дату народження особи. Записи щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів) за вищезазначені періоди не засвідчені печатками за кожен рік роботи.
Тобто, не зарахування ГУ ПФУ до страхового стажу позивача вказані періоди його роботи в колгоспі вмотивовано саме недоліками записів у трудовій книжці колгоспника.
Надаючи правову оцінку вказаному висновку ГУ ПФУ, суд враховує наступне.
Як зазначалось вище, для призначення пенсії особа повинна подати до органу Пенсійного фонду заяву та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. (ст. 62 Закону № 1788-XII).
Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 25.02.2021 у справі № 683/3705/16-а.
Як зазначалось вище, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. ( ч. 1 статті 56 Закону № 1788-XII) 
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).
Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).
Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 по справі № 120/2366/21-а.
Як вбачається з трудової книжки колгоспника від УКР №200 від 20.12.1984 року, що належить Позивачеві, то у розділу V «трудова участь у громадському господарстві» міститься інформація щодо визначеного річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання, у спірні періоди роботи з 05.12.1984 по 22.10.1985, з 23.10.1988 по 28.12.1995 року, зокрема, відпрацьовано: за 1984 - 93 трудоднів, при встановленому мінімуму 80 трудоднів; за 1985 - 313 трудоднів, при встановленому мінімуму 200 трудоднів; за 1988 рік - 316 трудоднів, при встановленому мінімуму 200 трудоднів; за 1989 рік – 303 трудоднів, при встановленому мінімуму 200 трудоднів; за 1990 рік - 313 трудоднів, при встановленому мінімуму 200 трудоднів; за 1991 рік - 286 трудоднів, при встановленому мінімуму 200 трудоднів, за 1992 рік - 318 трудоднів, при встановленому мінімуму 250 трудоднів; за 1993 рік - 311 трудоднів, при встановленому мінімуму 250 трудоднів; за 1994 рік - 315 трудоднів, при встановленому мінімуму 250 трудоднів; за 1995 рік - 319 трудоднів, при встановленому мінімуму 250 трудоднів.
Щодо зауважень Відповідача до вказаних записів з огляду на відсутність печатки за кожен рік роботи, що за його позицією є підставою для не врахуванням роботи позивачки протягом 1984-1985 років, 1987-1995 років, в колгоспі ім. Куйбишева до страхового стажу, то суд зазначає, що згідно пункту 13 Порядку № 310, обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця.
В постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а висловлена позиція, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того, недотримання правил ведення трудової книжки, якщо є такі факти, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17.
Як вбачається з матеріалів справи трудова книжка колгоспника містить записи, які свідчать про участь позивача у громадському господарстві в колгоспі ім. Куйбишева у спірний період із зазначенням виконання річного мінімуму трудової участі у громадському господарстві, при цьому відсутні відомості про невиконання позивачкою, як членом колгоспу ім. Куйбишева, встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.
При цьому, ГУ ПФУ не доведено, що участь позивачки у громадському господарстві в колгоспі ім. Куйбишева протягом 1984-1985 років, 1987-1995 років є неправдивими або недостовірними відомостями.;
Щодо зауважень Відповідача до титульної сторінки трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 20.12.1984 стосовно відсутності повної дати народження Позивачки, то дійсно титульна її сторінка містить лише рік народження « 1964».
Разом з тим, суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є такими, що викликають сумнів у достовірності спірних періодів роботи позивачки, не можуть вважатися недоліком заповнення документів, що тягне за собою такий негативний наслідок для позивачки як не зарахування періоду роботи до страхового стажу.
Відповідно до позиції, яка висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а і враховується судом при розгляді цієї справи, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Право пенсіонера на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 по справі №275/615/17, від 24.05.2018 по справі №490/12392/16-а.
Отже, на переконання суду, сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці, та позбавити особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (страхового) стажу.
Щодо підстав не врахування до страхового стажу позивача період роботи з 21.08.1984 по 28.12.1995, оскільки запис про звільнення з 28.12.1995 засвідчено печаткою КСП ім. Куйбишева, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.02.1983.
Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 на підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком нею була надана трудова книжка, яка у спірний період містить наступні записи, зокрема :
- під номером 3 міститься запис від 13.08.1992 р. мовою документа « Принята в колхоз», підстава - наказ №80 від 21.08.1984 р.
- під номером 4 міститься запис від 28.12.1995 р. мовою документа «Уволена с работи в соответствии со ст. 38 КЗоТ УССР в связи с переходом на другую работу», підстава наказ №1 від 30.01.1996.
При цьому, відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Суд приймає до уваги, що запис під № 4 від 30.01.1996 р. про звільнення про позивача містить підпис та печатку КСП ім. Куйбишева.
Згідно ж з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права з означених вище спірних питань, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком. ( постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19, від 17 вересня 2024 року у справі № 440/4164/23 тощо)
Дослідивши записи в трудовій книжці позивача, у т.ч. записи перед та після спірного періоду, не дають суду підстав сумніватися в штучному збільшення чи зменшенні періодів роботи позивача в КСП ім. Куйбишева, оскільки графа № 2 в трудовій книжці позивача за спірні періоди не містить ніяких виправлень.
Отже, на переконання суду, сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці, та позбавити особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (страхового) стажу.
Відповідно до ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно п. 4.2. Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу…., повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів
Положеннями пункту 1 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, у разі наявності сумнівів щодо роботи позивача відповідач не був позбавлений можливості звернутися до відповідних установ задля отримання інформації та копій документів про роботу позивача, а також вказати на необхідність надати додаткові документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії.
В той же час, будь-яких доказів на вчинення вказаних дій, відповідачем суду не надано.
Натомість, відповідач поклав такий обов`язок на позивача шляхом надання останнім уточнюючи довідки про період роботи на підставі первинних документів та відомості про реорганізацію, перейменування підприємства КСП ім. Куйбишева.
З огляду на вказане та враховуючи, враховуючи наявність відповідних записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.02.1983 та трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 від 20.12.1984, які є основним документом, що підтверджують стаж роботи позивачки, суд дійшов до висновку, що рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області рішення №212850009735 від 25.12.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню, зобов`язавши ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу позивачки періоди її роботи в колгоспі ім. Куйбишева з 05.12.1984 по 22.10.1985, з 23.10.1988 по 28.12.1995 року згідно записів трудових книжок НОМЕР_1 від 01.02.1983 року, УКР №200 від 20.12.1984 року .
Як установлено пунктом 4.7 розділу IV Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку № 22-1).
Зміст наведених правових норм свідчить, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб в установленому порядку. Водночас рішення за результатами розгляду заяви приймається на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відтак, за наслідком звернення позивача щодо призначення пенсії за віком працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення права особи на соціальний захист, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник вік, страховий стаж не менше 31 років, сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення документів, а у випадку їх невідповідності, роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення вказаних недоліків.
При цьому, у разі прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, орган, що призначає пенсію, повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв суб`єкт владних повноважень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
При цьому слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Разом з тим, за частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, керуючись пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат.
Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору
Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 969,00грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 18.03.2025 р.
Враховуючи, що позов задоволено частково через обранням судом більш ефективного способу захисту порушених прав позивача, ніж той, що був визначений ним у позові, тому сплачений судовий збір за подачу цього позову, внаслідок його задоволення, підлягає компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 9, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, 
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна 83, м. Одеса, 65012, ЄДРПОУ 20987385) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення № 212850009735 від 25.12.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.12.1984 по 22.10.1985, з 23.10.1988 по 28.12.1995 року згідно записів трудових книжок НОМЕР_1 від 01.02.1983 року, НОМЕР_2 від 20.12.1984 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна