ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23595/21 Головуючий у 1 інстанції: Леонтович А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
Ключковича В.Ю.
За участю секретаря Данилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України № 1893/к від 11.08.2021 «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 1893/к, за яким «звільнено ОСОБА_1 з посади директора Департаменту нотаріату та державної реєстрації 11 серпня 2021 за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення відповідно до пункту 7 частини другої статті 65, пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;
- поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на посаді директора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України з 12 серпня 2021 року та вчинити відповідні записи в трудовій книжці;
- стягнути з Міністерства юстиції України середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 12.08.2021 у розмірі 3 673 581,15 грн. (розрахунок проведений по 01.10.2024) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року виправлено описку у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №640/23595/21, зазначивши у вступній частині рішення, розділ "III. Процесуальні дії у справі" (четвертий абзац) номер справи "№640/23595/21" замість помилкового №320/23595/21.
У мотивувальній частині рішення, розділ "VI. Оцінка суду" виключено:
- абзац дев`ятий: "У постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 420/4050/21 зазначено: "У разі одночасного визначення кількох виконавців підготовка відповіді без погодження з ними або без передачі відповідального виконання у встановленому порядку не може розглядатися як належне службове виконання обов`язку".";
- абзац десятий; "Аналогічну правову позицію сформульовано в постанові Касаційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 340/1222/20.";
- абзац вісімнадцятий: "У постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 420/13883/20 зазначено, що реалізація посадовою особою формально передбаченого повноваження може бути визнана протиправною, якщо вона здійснена з порушенням внутрішніх процедур погодження, передбачених актами, що регулюють організацію діяльності державного органу.";
- абзац дев`ятнадцятий: "Аналогічний підхід відображено в судовій практиці. Так, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 420/13883/20 зазначено, що підписання службових документів без дотримання порядку внутрішнього узгодження може свідчити про перевищення повноважень.";
- абзац двадцять сьомий: "У постанові Касаційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 620/6514/19 вказано, що повідомлення про продовження строку розгляду запиту є юридично значимим актом органу публічної влади, який має оформлюватися належним чином, із дотриманням установленої процедури погодження. Аналогічно, у справі № 826/4196/18 Верховний Суд дійшов висновку, що незалежно від змісту документа, його підписання без належних внутрішніх погоджень може свідчити про перевищення повноважень.";
- абзац тридцять п`ятий: "У постанові Касаційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі № 580/2643/19 зазначено, що для визнання дій комісії упередженими необхідно довести наявність конкретних фактів, які свідчать про зацікавленість членів комісії в результаті дисциплінарного провадження. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 826/14580/17.";
- п`яте - шосте речення абзацу сорок: "Верховний Суд у справі № 300/3161/19 зазначив, що істотними є лише ті процесуальні порушення, які могли вплинути на зміст рішення, а не будь-які відхилення від очікуваного перебігу процедури. Подібний підхід викладено і в постанові у справі № 826/17453/18, де вказано, що повнота дисциплінарного провадження оцінюється з урахуванням того, чи було забезпечено реалізацію прав сторін, а не за кількістю задоволених або відхилених клопотань.";
- абзац сорок п`ятий: "Як випливає з усталеної практики Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.11.2022 у справі № 580/2637/21 та від 18.02.2021 у справі № 200/13976/20-а, саме суб`єкт призначення має право визначати адекватний вид дисциплінарного стягнення з урахуванням усіх наявних обставин, а суд не наділений повноваженнями втручатися в його оцінку, якщо процедура дотримана, а висновки комісії не виглядають явно необґрунтованими.";
- абзац п`ятдесятий: "У постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 160/786/20 зазначено, що похідні вимоги не підлягають задоволенню за відсутності встановленого факту незаконного звільнення або переведення на іншу роботу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10044/19, де суд наголосив, що у разі підтвердження законності дисциплінарного стягнення відпадають правові підстави для поновлення на службі та компенсації.".
Не погодившись із ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині виключення з тексту рішення:
«У мотивувальній частині рішення, розділ "VI. Оцінка суду" виключити:
- абзац дев`ятий: "У постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 420/4050/21 зазначено: "У разі одночасного визначення кількох виконавців підготовка відповіді без погодження з ними або без передачі відповідального виконання у встановленому порядку не може розглядатися як належне службове виконання обов`язку".";
- абзац десятий; "Аналогічну правову позицію сформульовано в постанові Касаційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 340/1222/20.";
- абзац вісімнадцятий: "У постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 420/13883/20 зазначено, що реалізація посадовою особою формально передбаченого повноваження може бути визнана протиправною, якщо вона здійснена з порушенням внутрішніх процедур погодження, передбачених актами, що регулюють організацію діяльності державного органу.";
- абзац дев`ятнадцятий: "Аналогічний підхід відображено в судовій практиці. Так, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 420/13883/20 зазначено, що підписання службових документів без дотримання порядку внутрішнього узгодження може свідчити про перевищення повноважень.";
- абзац двадцять сьомий: "У постанові Касаційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 620/6514/19 вказано, що повідомлення про продовження строку розгляду запиту є юридично значимим актом органу публічної влади, який має оформлюватися належним чином, із дотриманням установленої процедури погодження. Аналогічно, у справі № 826/4196/18 Верховний Суд дійшов висновку, що незалежно від змісту документа, його підписання без належних внутрішніх погоджень може свідчити про перевищення повноважень.";
- абзац тридцять п`ятий: "У постанові Касаційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі № 580/2643/19 зазначено, що для визнання дій комісії упередженими необхідно довести наявність конкретних фактів, які свідчать про зацікавленість членів комісії в результаті дисциплінарного провадження. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 826/14580/17.";
- п`яте - шосте речення абзацу сорок: "Верховний Суд у справі № 300/3161/19 зазначив, що істотними є лише ті процесуальні порушення, які могли вплинути на зміст рішення, а не будь-які відхилення від очікуваного перебігу процедури. Подібний підхід викладено і в постанові у справі № 826/17453/18, де вказано, що повнота дисциплінарного провадження оцінюється з урахуванням того, чи було забезпечено реалізацію прав сторін, а не за кількістю задоволених або відхилених клопотань.";
- абзац сорок п`ятий: "Як випливає з усталеної практики Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.11.2022 у справі № 580/2637/21 та від 18.02.2021 у справі № 200/13976/20-а, саме суб`єкт призначення має право визначати адекватний вид дисциплінарного стягнення з урахуванням усіх наявних обставин, а суд не наділений повноваженнями втручатися в його оцінку, якщо процедура дотримана, а висновки комісії не виглядають явно необґрунтованими.";
- абзац п`ятдесятий: "У постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 160/786/20 зазначено, що похідні вимоги не підлягають задоволенню за відсутності встановленого факту незаконного звільнення або переведення на іншу роботу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10044/19, де суд наголосив, що у разі підтвердження законності дисциплінарного стягнення відпадають правові підстави для поновлення на службі та компенсації.".
03 жовтня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 253 КАС України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Виходячи із системного аналізу приписів КАС України, описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 800/520/16 та постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 804/5600/16.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 липня 2025 року у справі № 240/27706/23, від 16 жовтня 2024 року у справі № 520/2690/23 зазначив наступне:
«…Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю. Не є арифметичними помилками, а отже, і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вищевказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився.
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо».
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у провадженні № 11-84сап21 дійшла висновку, що описка, виправлення якої у судовому рішенні допускається відповідно до статті 253 КАС України, - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу, яка може спотворити текст судового рішення чи призвести до його неправильного сприйняття. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не може змінювати суть свого рішення, він лише усуває ті неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи на його правосудність.
Як вбачається з аналізу оскаржуваної частини ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року про виправлення описки (арифметичної помилки) в судовому рішенні, вирішуючи питання про виправлення описки, судом першої інстанції виключено з мотивувальної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року дев`ять абзаців (речень в абзацах), які містять посилання на постанови Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що виключення абзаців з мотивувальної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року не може вважатися усуненням описки чи арифметичної помилки, а по суті є зміною змісту рішення суду, що суперечить приписам частини 1 статті 253 КАС України.
З огляду на викладене, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року про виправлення описки (арифметичної помилки) в судовому рішенні в частині виключення з тексту рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року абзаців (речень в абзацах) слід скасувати, а в іншій частині оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 253, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року про виправлення описки (арифметичної помилки) в судовому рішенні скасувати в частині:
«У мотивувальній частині рішення, розділ "VI. Оцінка суду" виключити:
- абзац дев`ятий: "У постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 420/4050/21 зазначено: "У разі одночасного визначення кількох виконавців підготовка відповіді без погодження з ними або без передачі відповідального виконання у встановленому порядку не може розглядатися як належне службове виконання обов`язку".";
- абзац десятий; "Аналогічну правову позицію сформульовано в постанові Касаційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 340/1222/20.";
- абзац вісімнадцятий: "У постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 420/13883/20 зазначено, що реалізація посадовою особою формально передбаченого повноваження може бути визнана протиправною, якщо вона здійснена з порушенням внутрішніх процедур погодження, передбачених актами, що регулюють організацію діяльності державного органу.";
- абзац дев`ятнадцятий: "Аналогічний підхід відображено в судовій практиці. Так, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 420/13883/20 зазначено, що підписання службових документів без дотримання порядку внутрішнього узгодження може свідчити про перевищення повноважень.";
- абзац двадцять сьомий: "У постанові Касаційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 620/6514/19 вказано, що повідомлення про продовження строку розгляду запиту є юридично значимим актом органу публічної влади, який має оформлюватися належним чином, із дотриманням установленої процедури погодження. Аналогічно, у справі № 826/4196/18 Верховний Суд дійшов висновку, що незалежно від змісту документа, його підписання без належних внутрішніх погоджень може свідчити про перевищення повноважень.";
- абзац тридцять п`ятий: "У постанові Касаційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі № 580/2643/19 зазначено, що для визнання дій комісії упередженими необхідно довести наявність конкретних фактів, які свідчать про зацікавленість членів комісії в результаті дисциплінарного провадження. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 826/14580/17.";
- п`яте - шосте речення абзацу сорок: "Верховний Суд у справі № 300/3161/19 зазначив, що істотними є лише ті процесуальні порушення, які могли вплинути на зміст рішення, а не будь-які відхилення від очікуваного перебігу процедури. Подібний підхід викладено і в постанові у справі № 826/17453/18, де вказано, що повнота дисциплінарного провадження оцінюється з урахуванням того, чи було забезпечено реалізацію прав сторін, а не за кількістю задоволених або відхилених клопотань.";
- абзац сорок п`ятий: "Як випливає з усталеної практики Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.11.2022 у справі № 580/2637/21 та від 18.02.2021 у справі № 200/13976/20-а, саме суб`єкт призначення має право визначати адекватний вид дисциплінарного стягнення з урахуванням усіх наявних обставин, а суд не наділений повноваженнями втручатися в його оцінку, якщо процедура дотримана, а висновки комісії не виглядають явно необґрунтованими.";
- абзац п`ятдесятий: "У постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 160/786/20 зазначено, що похідні вимоги не підлягають задоволенню за відсутності встановленого факту незаконного звільнення або переведення на іншу роботу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10044/19, де суд наголосив, що у разі підтвердження законності дисциплінарного стягнення відпадають правові підстави для поновлення на службі та компенсації.».
В іншій частині ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року про виправлення описки (арифметичної помилки) в судовому рішенні - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 18.03.2026 р.