ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/2123/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:
позивача: не з?явилися, 
відповідача-1: Канунніков Д.О.,
відповідача-2: Гурський В.С.
прокурора: Зарудяна Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу керівника Харківської обласної прокуратури
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025
у складі колегії суддів: Тихий П.В. - головуючий, Плахов О.В., Шутенко І.А.
у справі № 922/2123/25
за позовом керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області в особі позивача Безлюдівської селищної ради
до 1. Відділу освіти Безлюдівської селищної ради,
2. Фізичної особи - підприємця Чміль Родіона Олександровича
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Керівник Харківської окружної прокуратури Харківської області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Безлюдівської селищної ради (далі - Позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Відділу освіти Безлюдівської селищної ради (далі - Відповідач-1), фізичної особи - підприємця Чміля Родіона Олександровича (далі - ФОП Чміль Р.О., відповідач-2) про:
- визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 03.04.2024 до договору про закупівлю товарів № 10 від 19.01.2024;
- визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 04.11.2024 до договору про закупівлю товарів № 10 від 19.01.2024;
та стягнення з фізичної особи-підприємця Чміля Родіона Олександровича на користь Безлюдівської селищної ради - 88 453,45 грн.

2. Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» обґрунтовані порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель щодо збільшення ціни товару після укладення договору про закупівлі, що призвело до переплати та зайвого витрачання бюджетних коштів, які підлягають стягненню з відповідача-2 на користь позивача у дохід місцевого бюджету на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України як такі, що були одержані відповідачем-2 за недійсними додатковими угодами, тобто на підставі, яка згодом відпала внаслідок недійсності спірних додаткових угод.

3. Також прокурор вказував на відсутність належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни за товар за період дії договору.

4. Керівник Харківської окружної прокуратури Харківської області обґрунтував представництво інтересів держави в особі Безлюдівської селищної ради.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

5. Рішенням господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі № 922/2123/25 у позові відмовлено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду № 3 від 03.04.2024 до договору про закупівлю товарів № 10 від 19.01.2024 укладену між Відділом освіти Безлюдівської селищної ради (62489, Харківська обл., с. Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 48, ЄДРПОУ 44094653) та фізичною особою-підприємцем Чмілем Родіоном Олександровичем.

Визнано недійсною додаткову угоду № 4 від 04.11.2024 до договору про закупівлю товарів № 10 від 19.01.2024 укладену між Відділом освіти Безлюдівської селищної ради (62489, Харківська обл., с. Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 48, ЄДРПОУ 44094653) та фізичною особою-підприємцем Чмілем Родіоном Олександровичем;

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Чміля Родіона Олександровича на користь Безлюдівської селищної ради - 88 453,25 грн.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Чміля Родіона Олександровича на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.

Стягнуто з Відділу освіти Безлюдівської селищної ради на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.

У частині стягнення суми у розмірі 0,20 грн відмовлено.

6. Рішення суду мотивовано тим, що оспорювані додаткові угоди № 3 та № 4 укладені без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку.

7. Суд першої інстанції зазначає, що ціна за одиницю товару могла бути збільшена лише на 10 % протягом дії договору, та лише у випадку, визначеному ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» - у разі коливання ціни такого товару на ринку.

8. Суд вказує на те, що наявні у матеріалах справи цінові довідки Харківської торгово-промислової палати № 35/24 від 19.01.2024 та № 133/24 від 28.02.2024 та № 1346/24 від 31.10.2024, на підставі, зокрема, яких були укладені оскаржувані додаткові угоди № 3 та № 4 до договору, щодо зміни ціни за одиницю товару та зменшення товару, містять дані щодо вартості пелет паливних з деревини на момент укладання договору, тобто станом на 19.01.2024, на 28.02.2024 та на 31.10.2024, однак не містять дослідження питання цін на паливні брикети у період з 20.01.2024 по 17.02.2024 та з 01.03.2024 по 30.09.2024, також не наведено будь-яких даних щодо середньозваженої ціни на пелети паливні з деревини станом на календарні періоди між вказаними датами та не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов укладеного між Відділом освіти Безлюдівської селищної ради (відповідачем-1) та фізичною особою - підприємцем Чмілем Родіоном Олександровичем (відповідачем- 2) договору № 10 про закупівлю товарів від 19.01.2024 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

9. Оскільки оскаржувані додаткові угоди № 3 від 03.04.2024 та № 4 від 04.11.2024 до договору про закупівлю товарів № 10 від 19.01.2024 визнані судом недійсними та не породжують правових наслідків для сторін договору, судом частково задоволено позовні вимоги Прокурора стягнуто з фізичної особи-підприємця Чміля Родіона Олександровича на користь Безлюдівської селищної ради 88 453,25 грн.

10. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 скасовано рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2025 та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено повністю. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь фізичної особи-підприємця Чміля Родіона Олександровича 10 900,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

11. Постанова мотивована тим, що оскаржувані додаткові угоди укладались керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», за якою надано право вносити зміни щодо ціни за одиницю товару у договір про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Законодавчо-нормативно визначено, що зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної у договорі про закупівлю на момент його укладення.

12. Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає вичерпного переліку органів чи документів, які можуть підтверджувати факт коливання цін на ринку. Тому довідки торгово-промислових палат, біржові довідки, аналітика Держстату чи інші офіційні документи можуть визнаватися належними доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

13. Харківська обласна прокуратура звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі № 922/2123/25, в якій просить суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2025.

14. Підставою касаційного оскарження Прокурор вказує п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

15. Прокурор зазначає, що судом апеляційної інстанції невірно застосовані норми матеріального права (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022), порушені норми процесуального права (ст. 236 ГПК України) та не враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду (від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, від 21.08.2024 у справі № 918/16/24, від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 28.08.2024 у справі № 918/694/23, від 06.02.2025 у справі № 916/747/24, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

16. Прокурор, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, вказав на те, що з метою перемоги надання пропозиції продавцем ціни товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимога збільшення цієї ціни, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку, не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає у забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

17. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-2 просить Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 

18. Відповідач-2 вважає доводи скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду необґрунтованими, оскільки, в наведених скаржником справах, суди встановили різні фактичні обставини та прийняли відповідні рішення, що не свідчить про різне застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та не свідчить про подібність правовідносин.

Щодо розгляду клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

19.  Відповідач-2 звернувся до Суду з клопотанням про відступлення від правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

20.  Відповідач-2 зазначає, що у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

21. Відподачач-2 вказує, що правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палата Верховного Суду, мали місце ще до введення правового режиму воєнного стану та прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом «Про публічні закупівлі».

Наразі висновки сформовані у постанові Великої Палата Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 використовуються у всіх судових спорах де додатковими угодами було збільшено ціну договору більше ніж на 10 %, без врахування зміни законодавства та стрімкого зростання цін у зв`язку з воєнним станом.

22.  Відповідач-2 зазначає, що висновки Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 прямо суперечать цій постанові, що унеможливлює застосування постанови № 1178 до господарських правовідносин.

Такі обставини свідчать про наявність виключної правової проблеми, яка має істотне значення для формування єдиної правозастосовної практики. Неможливість застосування підпункту 2 пункту 19 Постанови № 1178 в умовах стрімкого зростання цін фактично покладає на суб`єктів господарювання непропорційний тягар майнових втрат, що, своєю чергою, зумовлює небажання бізнесу вступати у правовідносини з бюджетними організаціями. Збереження такого підходу у перспективі може призвести до ускладнення процедур публічних закупівель, зниження рівня конкуренції, зменшення кількості добросовісних учасників та, як наслідок, негативного впливу на забезпечення суспільних і соціальних потреб.

23. Відповідно до ч. 4 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

24. Верховний Суд звертає увагу на те, що зміст ч. 4 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що має існувати необхідність відступу, яка виникає з певних об`єктивних причин, які повинні бути чітко визначені та аргументовані, до того ж відступ від правової позиції повинен мати тільки вагомі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини.

25. Також обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є, зокрема: зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейським судом з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань тощо.

26. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Велика Палата Верховного Суду повинна мати ґрунтовні підстави: її попередні рішення мають бути помилковими чи застосований у цих рішеннях підхід має очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання, враховуючи зміни, що відбулися в суспільних відносинах, у законодавстві, практиці ЄСПЛ.

27. Отже, необхідність відступу від правової позиції Великої Палати Верховного Суду повинна мати тільки важливі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини, а метою відступу може слугувати виправлення лише тих суперечностей (помилок), що мають фундаментальне значення для правозастосування.

28. Частиною 5 ст.302 ГПК України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

29. Справа відповідно до ч. 5 ст. 302 ГПК України може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду за наявності двох ознак: 1) справа містить виключну правову проблему; 2) вирішення такої виключної правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду необхідне для забезпечення розвитку права та формування судами єдиної правозастосовної практики.

30. Лише за наявності умов, визначених наведеним положенням, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

31. Велика Палата Верховного Суду у своїх судових рішеннях неодноразово зазначала, що зміст виключної правової проблеми полягає в тому, що у справі, питання про прийняття якої до розгляду вирішується Великою Палатою, вбачається різне застосування норм матеріального права, відсутні норми, які регулюють спірні відносини, або є прогалини в застосуванні спірних відносин. Крім того, згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв.

Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як: відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.

32. Отже, заявляючи клопотання про передаючу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, заявник має обґрунтувати її наявність за кількісним та якісним вимірами, наприклад, навести інші справи різних юрисдикцій, у яких мала місце зазначена правова проблема, наявність різної судової практики її вирішення тощо.

33. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, вирішуючи питання про те, чи дозволяють норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю, вказала на те, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

34. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

35. Пунктом 2 ч. 5 ст. 41 зазначеного Закону передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

36. У цій нормі права передбачена можливість внесення змін до договору про закупівлю у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної у договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми.

37. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 розглянула питання щодо відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, та дійшла висновку про відсутність підстав для цього.

38. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 вказала на те, що інший підхід до розуміння положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та 5 Закону України «Про публічні закупівлі». Крім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі. Застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

39. Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

40. З огляду на зазначене, Верховний Суд не вбачає підстав для відступлення від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

41.  Посилання відповідача-2 на пп. 2 п. 19 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» від 12.10.2022 № 1178, (в редакції постанов Кабінету Міністрів України № 1067 від 01.09.2025 та № 112 від 30.01.2026) відхиляються Верховним Судом, оскільки не може застосовуватися до договірних відносин публічних закупівель, які виникли до набрання нею чинності в редакції зазначених постанов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

42. За результатами проведеної закупівлі UA-2024-01-12-010944-a 19.01.2024 Відділом освіти Безлюдівської селищної ради з фізичною особою - підприємцем Чмілем Родіоном Олександровичем було укладено договір № 10 про закупівлю товарів «Код ДК 021:2015 09110000-3 - Тверде паливо (пелети паливні з деревини)».

43. Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується поставити покупцеві товари, а саме : код ДК 021:2015 - 09110000-3 - тверде паливо (пелети паливні з деревини), зазначене у додатку 1 до цього договору в обсягах і порядку, передбачених договором, а покупець зобов`язується оплати і прийняти такі товари у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

44. Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3 договору).

45. Пунктом 3.1 договору, сторони визначили, що загальна сума договору становить - 881 144,00 грн без ПДВ.

46. Загальна сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. У покупця виникають бюджетні зобов`язання за цим договором виключно у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань (п. 3.2 договору).

47. Бюджетні зобов`язання виникають у межах кошторисних призначень. Подальше виникнення зобов`язань буде збільшуватися відповідно до кошторисних призначень та регламентуватися шляхом укладення додаткових угод, але в будь-якому разі не може перевищувати загальної суми договору (п. 3.3 договору).

48. Пунктом 5.1. договору визначено, що строк (термін) поставки (передачі) товарів: до 29.02.2024 року.

49. Згідно з п. 11.5 договору договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України. Істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) Особливостей, визначених Постановою КМУ № 1178, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, в такому випадку ціна договору зменшується в залежності від зміни таких обсягів;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладенню договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; сторони можуть внести зміни до договору у випадку покращення якості предмета договору за умови, що така зміна не призведе до зміни предмета договору та відповідає тендерній документації в частині встановлення вимог та функціональних характеристик до предмета закупівлі і є покращенням його якості;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у різі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; строк дії Договору та виконання зобов`язань щодо виконання робіт може продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Форма документального підтвердження об`єктивних обставин визначається Замовником з дотриманням законодавства;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); сторони можуть внести зміни до договору у разі погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг). Сума договору зменшується пропорційно узгодженому зменшенню ціни;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку із зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування; сторони можуть внести зміни до договору у разі зміни згідно із законодавством ставок податків і зборів, які мають бути включені до ціни договору, та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування. Зміна ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування може відбуватися як в бік збільшення, так і в бік зменшення, сума договору може змінюватися в залежності від таких змін без зміни обсягу закупівлі;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; сторони можуть внести зміни до договору у разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, регульованих цін (тарифів) і нормативів;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

50. Сторонами було підписано додаток 1 до договору № 10 від 19.01.2024 - специфікація на постачання пелетів паливних, відповідно до якого ціна за 1 тонну пелет паливних з деревини визначена - 6 479,00 грн.

51. Додатковою угодою № 1 від 19.01.2024 сторони вирішили викласти пункт 5.1 договору в наступній редакції: «5.1. Строк (термін) поставки (передачі) товарів: до 31.12.2024 року.»

52. Додатковою угодою № 2 від 25.01.2024 сторони на підставі підпункту 4 пункту 19 Особливостей, а саме: продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, викласти пункт 5.1. Договору в наступній редакції: « 5.1. Строк (термін) поставки (передачі) товарів: до 31.12.2024 року.»

53. Додатковою угодою № 3 від 03.04.2024 сторони виклали специфікацію додатку 1 до договору у наступній редакції, зокрема зазначено, що ціна за 1 тонну пелет паливних з деревини визначена за 89,84 т у розмірі 6 479,00 грн (загальна ціна 582 073,36 грн), за 41,781313 т у розмірі 7 158,00 грн (загальна ціна 299 070,64 грн) загальна ціна становить 881 144,00 грн.

54. Додатковою угодою № 4 від 04.11.2024 року сторони виклали специфікацію додатку 1 до договору у наступній редакції, зокрема зазначено, що ціна за 1 тонну пелет паливних з деревини визначена за 89,84 т у розмірі 6 479,00 грн (загальна ціна 582 073,36 грн), за 32,507678 т у розмірі 9 200,00 грн (загальна ціна 299 070,64 грн) загальна ціна становить 881 144,00 грн.

55. За твердженнями прокурора, Відділом освіти відповідно до актів прийому передачі протягом 2024 року прийнято пелети паливні з деревини, про що свідчать видаткові накладні.

56. Здійснення оплати за вищевказаними видатковими накладними підтверджується платіжними інструкціями.

57. За твердженнями прокурора, перемога у закупівлі, з ціною 6 479 грн за 1 тонну пелет паливних гранульованих та її подальше підвищення шляхом укладення оспорюваних додаткових угод, що призвело до загального збільшення ціни, без належного обґрунтування та документального підтвердження є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача.

Позиція Верховного Суду

58. Предметом розгляду у цій справі є вимоги про визнання недійсними додаткових угод № 3 та № 4 до договору як таких, що суперечать положенням Закону України «Про публічні закупівлі» та стягнення надмірно сплачених за ними коштів у зв`язку підвищенням ціни на товар.

59. Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

60. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

61. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

62. За приписами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

63. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

64. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. 

65. Закон України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон у редакції на дату оспорюваних додаткових угод) визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

66. Частиною 4 ст. 3 Закону відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.

67. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

68. У статті 41 цього Закону встановлені основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього та передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

69. Згідно з ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

70. За приписами ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

71. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

72. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

73. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

74. З огляду на зазначене, Верховний Суд констатує, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

75. У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

76.  Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. 

77. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).

78. Метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі № 924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23.

79. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 вказала на те, що норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.

Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону № 922-VIII.

Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

80. Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, виснувала, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

81. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % від ціни визначеної в договорі про закупівлю, та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Водночас ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.

82. Верховним Судом у постанові від 06.02.2025 року у справі № 916/747/24 наголошено, що сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

83. Суд першої інстанції, визнаючи недійсними додаткові угоди № 3 від 03.04.2024, № 4 від 04.11.2024 та частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення зайво витрачених бюджетних коштів, вказав на те, що ціна за одиницю товару могла бути збільшена лише на 10% протягом дії договору, та лише у випадку, визначеному ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» - у разі коливання ціни такого товару на ринку. Необхідність внесення змін оскаржуваними додатковими угодами № 3 та № 4 щодо ціни за одиницю товару понад 10 % від ціни за одиницю товару та зменшення обсягів поставки, що була визначена сторонами в основному договорі за результатами процедури закупівлі не підтверджено належними та допустимими доказами.

84. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог вказав на те, що оскаржувані додаткові угоди укладались керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», за якою надано право вносити зміни у договір щодо ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку. Апеляційний господарський суд зазначив, що суд першої інстанції, на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання додаткових угод недійсними. Невідповідність додаткових угод приписам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не свідчить, про їх невідповідність приписам Особливостей, згідно яких договір та додаткові угоди укладались.

85. Судами попередніх інстанцій встановлено, що:
Додатковою угодою № 3 від 03.04.2024 до договору про закупівлю товарів № 10 від 19.01.2024 сторони виклали специфікацію додатку 1 до договору у наступній редакції, зокрема зазначено, що ціна за 1 тонну пелет паливних з деревини визначена за 89,84 т у розмірі 6 479,00 грн (загальна ціна 582 073,36 грн.), за 41,781313 т у розмірі 7 158,00 грн (загальна ціна 299 070,64 грн) загальна ціна становить 881 144,00 грн. 

Збільшено на 9,5 % від ціни визначеної у договорі.

В обґрунтування свого права на підписання додаткової угоди № 3 та збільшення ціни на одиницю товару та зменшення товару, Відповідач-2 посилався на цінові довідки № 35/24 від 19.01.2024 та № 133/24 від 28.02.2024 Харківської торгово - промислової палати, відповідно до яких:
- станом на 19.01.2024 на ринку Харківської області встановлено наступний рівень роздрібних цін без урахування ПДВ або кінцева ціна реалізації, пакування у біг-бегах: пелети паливні з деревини - 6 500,00 - 11 676,00 грн. / т.;
- станом на 28.02.2024 на ринку Харківської області встановлено наступний рівень роздрібних цін без урахування ПДВ або кінцева ціна реалізації, пакування у біг-бегах: пелети паливні з деревини - 8 000,00 - 12 900,00 грн. / т.

Додатковою угодою № 4 від 04.11.2024 сторони виклали специфікацію додатку 1 до договору у наступній редакції, зокрема зазначено, що ціна за 1 тонну пелет паливних з деревини визначена за 89,84 т у розмірі 6 479,00 грн (загальна ціна 582 073,36 грн), за 32,507678 т у розмірі 9200,00 грн (загальна ціна 299 070,64 грн) загальна ціна становить 881 144,00 грн.

Збільшено на 29,5 % від ціни визначеної у договорі.

В обґрунтування свого права на підписання додаткової угоди № 4 та збільшення ціни на одиницю товару та зменшення товару, Відповідач-2 посилався на цінову довідку № 1346/24 від 31.10.2024 Харківської торгово-промислової палати, відповідно до якої:
- рівень цін станом на квітень (01.04-30.04) та жовтень (01.10.-31.10) 2024 року та коливання цін між вказаними періодами на пелети поливні з деревини (біг-бег) на території Харківської області становить середня ціна станом на квітень (01.04-30.04) 2024 року, грн/т - 6 975,00 грн, середня ціна станом на жовтень (01.10.-31.10) 2024 року грн /т - 9 211,43 грн та зазначено +32,06 % відсоток коливання ціни.

86. Відповідно до п. 3-7 розд. Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

87. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

88. Відповідно до пп. 2 п. 19 Особливостей 19 здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (в редакції на дату укладення додаткових угод) істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

89. За приписами п. 11.5 договору договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України. Істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) Особливостей, визначених Постановою КМУ № 1178, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладенню договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

90. Зазначеною Постановою № 1178 Кабінет Міністрів України встановив певні особливості здійснення закупівель товарів замовниками, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», під час дії воєнного стану, основна мета яких є вжиття заходів щодо забезпечення захищеності саме замовників від воєнних загроз.

91. Водночас постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 не скасовує та не передбачає внесення будь-яких змін до Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема до норми п. 2 ч. 5 ст. 41 вказаного Закону (схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах 06.02.2025 у справі № 916/747/24, від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23 тощо).

92. На момент виникнення спірних правовідносин (укладення основного договору та додаткових угод до нього) норма п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» була чинною та незміною. Дія такої норми на час дії воєнного стану не скасовувалась та не призупинялась.

93. Верховний Суд у постанові від 02.02.2026 у справі № 922/2121/25 вказав, що затвердження Кабінетом Міністрів України, у межах визначених законом повноваженнях, Особливостей здійснення публічних закупівель (Постанови №1178), не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спірних правовідносин, які унормовані Законом України «Про публічні закупівлі», зокрема пунктом 2 частини п`ятої статті 41, оскільки:
1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом;
2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого зазначеною нормою.

94. Схожих висновків щодо правозастосування постанови № 1178 дійшов Верховний Суд також у постанові від 28.08.2024 у справі № 918/694/23 (на яку посилається скаржник).

95. Отже, укладаючи спірні додаткові угоди № 3, № 4 та змінюючи ціну на одиницю спірного товару, сторони договору мали керуватись імперативними приписами положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.

96. Натомість, як свідчать обставини цієї справи, сторони договору про закупівлю, укладаючи додаткові угоди, не дотримались приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

97. Верховний Суд зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

98. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

99. Водночас на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

100. Вищезазначені довідки Харківської ТПП не містять відомості щодо динаміки ціни на пелети паливні з деревини, пропорційності їх зростання також не містяться аналізу вартості ціни пелет паливних з деревини на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни пелет паливних з деревини.

101. Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні цінові довідки Харківської ТПП не є документальним підтвердженням коливання цін на спірний товар на момент підписання додаткових угод та не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

102. З огляду на зазначене, суд першої інстанції, з урахуванням норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», статті 215 ЦК України, дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для визнання оспорюваних додаткових угод № 3 та № 4 до договору недійсними, оскільки ними передбачено підвищення цін на 1 тонну пелет паливних з деревини за відсутності належного документального обґрунтування та з перевищенням максимального ліміту у 10 %, що не відповідає вимогам, встановленим законом. 

103. Оскільки зазначені додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з постачальника грошових коштів (різницю між ціною, встановленою основним договором, та фактично сплаченими коштами за ціною, передбаченою додатковими угодами) на підставі норм статей 216, 1212 ЦК України.

104. Отже, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування останньої.

105. За таких обставин, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

106. Згідно з ч. 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

107. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

108. Статтею 312 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

109. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення місцевого господарського суду, касаційна скарга підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

110. У зв`язку із задоволенням касаційної скарги Прокурора відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Чміль Родіона Олександровича про передачу справи № 922/2123/25 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

2. Касаційну скаргу керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі № 922/2123/25 скасувати.

4. Рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі № 922/2123/25 залишити в силі.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця Чміля Родіона Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (61000, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, ЄДРПОУ 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 7 267,20 грн за подання касаційної скарги.

6. Стягнути з Відділу освіти Безлюдівської селищної ради (62489, Харківська обл., с. Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 48 ЄДРПОУ 44094653) на користь Харківської обласної прокуратури (61000, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, ЄДРПОУ 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 7 267,20 грн за подання касаційної скарги.

7. Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець